Провадження № 1-кс/760/7057/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 (свідоцтво № 5472 від 05.12.2013р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер) та ОСОБА_5 (свідоцтво № 5524 від 14.08.2014р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер),
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення від 18.12.2019р., складене керівником регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р., -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.
Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
18.12.2019р., керівником регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у організації привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
На думку захисника ОСОБА_4 , вказане повідомлення про підозру складене та вручене ОСОБА_6 з порушенням порядку, визначеного положеннями КПК України, з огляду на порушення правил підслідності та здійснення досудового розслідування не уповноваженим на це органом, що мало наслідком складання та затвердження повідомлення про підозру ОСОБА_6 службовими особами із виходом за межі власної компетенції, а також складання вказаного повідомлення про підозру на підставі доказів, які не відповідають критеріям допустимості.
Як зазначив захисник, службовими особами прокуратури Київської області було допущено грубе порушення вимог ч. 5 ст. 36 КПК України в частині дотримання належної процедури реалізації повноважень на доручення проведення досудового розслідування іншому органу, що мало наслідком проведення досудового розслідування та прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. не уповноваженими на це службовими особами із виходом за межі власної компетенції.
Так, відомості щодо вказаного кримінального провадження було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2019р. службовими особами СБ України за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Разом з тим, на думку захисника, відповідно до правил ст. 216 КПК України, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р., з моменту внесення відповідних відомостей до ЄРДР, мало б здійснюватися службовими особами Національної поліції України.
18.04.2019р. постановою прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_14 визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за слідчими Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
10.05.2019р. постановою заступника керівника прокуратури Київської області ОСОБА_15 , на підставі ч. 5 ст. 36 КПК України, проведення подальшого досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України доручено іншому органу слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться в порушення вимог ст. 9 КПК України неефективно.
Разом з тим, на думку захисника, вказана вище постанова грубо суперечить вимогам ч. 5 ст. 36 КПК України та винесена без дотримання належної процедури реалізації повноважень та не містить мотивувальної частини, зокрема, оцінки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р., проведення якого на зазначену дату було доручено слідчим Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.
Крім того, відповідно до листа № 52-аз від 08.05.2020р. за підписом заступника начальника відділу начальника СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_16 , матеріали кримінального провадження № 0000061 від 17.04.2019р., що розпочате за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області не надходили, досудове розслідування у ньому не здійснювалось.
На думку захисника, залишається незрозумілим, яким чином заступник керівника прокуратури Київської області ОСОБА_17 міг загалом надати оцінку діям службових осіб Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в частині проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р., матеріали якого на вказаний момент ще не надійшли до органу досудового розслідування.
Таким чином, на думку захисника, вказані обставини свідчать про те, що постанову від 10.05.2019р. про доручення проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. винесено заступником керівника прокуратури Київської області ОСОБА_15 , із порушенням вимог ч. 5 ст. 36 КПК України без дотримання належної правової процедури, а саме без виконання вимог щодо надання оцінки неефективності досудового розслідування та належного обґрунтування своїх висновків в мотивувальній частині процесуального рішення (постанови) подальше досудове розслідування в кримінальному провадженні та прийняття у ньому процесуальних рішень здійснювалось службовими особами ГУ СБ України в м. Києві та Київській області поза межами своїх повноважень.
Крім того, захисник стверджував, що органом досудового розслідування були недотриманні вимоги про виключну підслідність органів Національного антикорупційного бюро України, оскільки постановою від 12.12.2019р. слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_18 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. з ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з тим, що розмір предмету злочину перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину, більше ніж в 500 разів.
На думку захисника, відповідно до положень ч. 5 ст. 216 КПК України, досудове розслідування в даному провадженні повинні здійснювати детективи НАБ України, оскільки розмір завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення. Тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 216 КПК України прокурор у кримінальному провадженні повинен був невідкладно своєю постановою доручити проведення досудового розслідування детективам НАБ України.
Разом з тим, вказана постанова не виносилася та у матеріалах кримінального провадження № 0000061 від 17.04.2019р. вона відсутня, що, на думку захисника, є додатковим підтвердженням незаконного утримання матеріалів кримінального провадження службовими особами СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області та прокуратури Київської області.
На думку захисника, з метою приховування незаконних дій органу досудового розслідування, до матеріалів кримінального провадження долучено лист за підписом Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Н.Холодницького № 16/1/3-86вих-20 від 26.02.2020р., яким матеріали кримінального провадження № 0000061 від 17.04.2019р. повернуто до прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва.
Таким чином, на думку сторони захисту, направлення кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування без процесуального рішення прокурора, а лише супровідним листом суперечить чинному законодавству.
З урахуванням положень ч. 5 ст. 36 КПК України та ч. 5 ст. 216 КПК України, на думку захисника, подальше проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. службовими особами слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області, а також здійснення у ньому процесуального керівництва службовими особами прокуратури Київської області здійснювалось останніми поза межами своїх повноважень.
Таким чином, сторона захисту вважає, що в даному кримінальному провадженні було порушено правила підслідності, що призводить до визнання недопустимими доказів, зібраних під час здійснення досудового розслідування даному кримінальному провадженні, та є підставою для скасування пред`явленої ОСОБА_6 підозри.
Тому захисник вважає, що повідомлення про підозру від 18.12.2019р. складене та оголошене ОСОБА_6 в порушення вимог КПК України, а отже є незаконним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали подану скаргу в повному обсязі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої скарги та зазначив, що під час досудового розслідування було здобуто достатньо доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Крім того, прокурор стверджував, що слідчими слідчого управління ГУ СБ України в м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. з дотриманням правил підслідності, визначених КПК України.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як встановлено в ході судового розгляду скарги, слідчими слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області, за процесуального керівництва Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
18.12.2019р., керівником регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , складено в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у організації привласнення чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Відповідно до норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчий суддя вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Під час судового розгляду скарги органом досудового розслідування були спростовані доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах кримінального провадження доказів, які вказують про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого їй правопорушення.
Так, слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_18 були надані суду докази, які стали підставою для пред`явлення ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 18.12.2019р., та які на думку органу досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані доводи захисника були повністю спростовані наданими стороною обвинувачення доказами, які вказують про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, так як фактів та інформації про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй правопорушення в наданих стороною обвинувачення матеріалах кримінального правопорушення достатньо.
Крім того, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі надавати оцінку наявним доказам, проводити їх аналіз в сукупності із іншими доказами з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки вирішення таких питання не входить до компетенції слідчого судді, а повинно бути вирішене судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_4 з приводу необґрунтованості постанови від 10.05.2019р. заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_19 про доручення здійснення подальшого досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, то слідчий суддя не приймає їх до уваги з наступних підстав.
Частиною 5 ст. 36 КПК України передбачено, що Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.
10.05.2019р. постановою заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_19 доручено здійснення подальшого досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, з мотивів найбільш ефективного здійснення досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

Вказана постанова була винесена прокурором у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом та ніким з учасників провадження не оскаржувалася, тому дане рішення прокурора є чинним та підлягала виконанню.

Що стосується доводів захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо порушення правил підслідності у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р., то слідчий суддя не приймає їх до уваги з наступних підстав.
Так, як встановлено в ході судового розгляду скарги, 17.04.2019р. слідчим в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_18 , за матеріалами Обухівського МРВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення під № 0000061 від 17.04.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
На момент внесення зазначених відомостей було встановлено, що службові особи Обухівської міської ради та Української міської ради Обухівського району Київської області та управління Держкомзему в Обухівському районі, всупереч вимогам чинного законодавства України, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом створення та використання обслуговуючих кооперативів «Житлово-будівельний кооператив «Надія» та «Житлово-будівельний кооператив «Калімус», незаконно привласнили земельні ділянки комунальної власності площею 1,1489га та 0, 6892га.
Відповідно до ч. 2 ст. 216 КПК України слідчі органів безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 201, 201-1, 258-258-5, 265-1, 305, 328, 329, 330, 332-1, 332-2, 333, 334, 359, 422, 436, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України.
18.04.2019р., з урахуванням вимог ст. 216 КПК України, постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області ОСОБА_14 було визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за слідчими Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, оскільки дане правопорушення, передбачене ст. 191 КК України віднесено до підслідності органів Національної поліції та місцем вчинення кримінального правопорушення є територія м. Українка Обухівського району та м. Обухів Київської області.
Матеріали вказаного кримінального провадження було направлено до Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва.
10.05.2019р. постановою заступника керівника регіональної прокуратури ОСОБА_19 доручено здійснення подальшого досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України слідчим СУ ГУ СБ України в м. Києві та Київській області, з мотивів найбільш ефективного здійснення досудового розслідування та досягнення мети кримінального провадження.

В ході здійснення ефективного досудового розслідування, 12.12.2019р. постановою слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_18 змінено кваліфікацію кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. з ч. 3 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки з урахуванням висновків експертів КНДІСЕ МЮ України № 28652/19-41/29626/29627/19-41 від 13.11.2019р. та № 28658/19-41/31373/31374/19-41 від 21.11.2019р. територіальній громаді м. Обухова завдано збитки на загальну суму 4 128 583,64грн., а територіальній громаді м. Українка завдано збитки на загальну суму 2 115 730,74грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та кваліфікується за ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Частиною 5 ст. 218 КПК України передбачено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня. Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.
Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
В ході судового розгляду скарги встановлено, що після повідомлення про підозру Обухівському міському голові ОСОБА_8 , діями якого територіальній громаді міста Обухова Київської області завдано збитки на загальну суму 4 128 583, 64грн., тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, 17.02.2020р. в.о. прокурора Київської області ОСОБА_17 листом за № 32-23вих-20 направив на адресу Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_20 матеріали кримінального провадження № 0000061 від 17.04.2019р. для вирішення питання щодо визначення підслідності у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 216 КПК України, дане кримінальне провадження можливо відноситься до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) кримінальне правопорушення вчинено: Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії "А"; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру"; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
За результатами розгляду вказаного вище звернення, 26.02.2020р. листом Заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_20 за № 16/1/3-86вих-20 було направлено матеріали кримінального провадження № 0000061 від 17.04.2019р. за підозрою ОСОБА_8 та інших осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України до прокуратури Київської області для організації подальшого досудового розслідування та процесуального керівництва, оскільки прокурором не було встановлено підстав для визначення підслідності в даному провадженні за детективами Національного антикорупційного бюро України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи сторони захисту щодо відсутності у слідчих слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області та прокурорів прокуратури Київської області законних підстав для здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду скарги.
Крім того, слідчий суддя вважає, що норми КПК України не містять прямого обов`язку прокурора приймати рішення саме у формі постанови, під час направлення, відповідно до вимог ч. 5 ст. 218 КПК України, матеріалів кримінального провадження Генеральному прокурору або його заступнику для вирішення спору про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України.
Також, слідчий суддя вважає, що вимогами кримінально процесуального кодексу не передбачено строку, протягом якого прокурор, в разі виявлення обставин, які свідчать про здійснення досудового розслідування кримінального провадження органом до компетенції якого таке не віднесене, зобов`язаний визначити іншу підслідність такого кримінального провадження.
Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що питання допустимості доказів, які були отримані після початку досудового розслідування кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокурорами своїх повноважень, не передбачених КПК України, має вирішуватися під час судового розгляду судом, який здійснює розгляд кримінального провадження по суті, з урахуванням конкретних обставин справи, та ретельної оцінки доказів, отриманих в результаті досудового розслідування, з точки зору їх належності та допустимості. Крім того, до аналогічних висновків прийшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у своєму рішенні (Постанова від 24.05.2021р., справа № 640/5023/19, провадження № 51-2917кмо 20).
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга захисника ОСОБА_4 , подана в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру від 18.12.2019р., не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 26, 36, 84, 91, 92, 216, 218, 276, 277, 278, 279, 303, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення від 18.12.2019р., складене керівником регіональної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України в кримінальному провадженні № 0000061 від 17.04.2019р. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1