Справа № 297/2896/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 Та ОСОБА_5 (дистанційно) та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Берегове обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000812 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбаченого ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 162 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Крім того, прокурором було заявлено клопотання про продовження обраного відносно обвинувачених ОСОБА_4 . Та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження судом запобіжного заходу на даний час не відпали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 не заперечувала проти призначення справи до розгляду, але заперечила проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України та просила суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Обґрунтовуваши тим, що ризики, на які посилається прокурор є недоведеними. Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, та хворий і за станом здоров`я потребує медичного та лікарського нагляду, яке неможливо забезпечити в умовах ізоляції від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 також не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, але заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти призначення справи до розгляду, але заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України та просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, але заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на домашній арешт.

Прокурор заперечував щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Провадження за обвинувальним актом підсудне Берегівському районному суду Закарпатської області. Обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_4 . Та ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає. Підстав для закриття кримінального провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 . Та ОСОБА_5 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості слід проводити відкрито, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України обмеження щодо цього відсутні. Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Крім того, відповідно до ст.315 КПК України, на підготовчому судовому засіданні, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинувачених під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Як вбачається із наданої копії паспорта ОСОБА_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, відсутність судимостей, позитивно характеризуються по місцю проживання, відсутність намірів ухилятися від слідства та суду, а також не доведення стороною обвинувачення збереження ризиків переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч.2 ст.332 КК України не може бути підставою для продовження тримання під вартою обвинувачених.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - задовольнити та застосувати до обвинувачених запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Стосовно клопотання сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_5 дійсно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до 7 років.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи факт того, що сторону захисту не доведено відсутністю можливості переховуватися від суду, або незаконно впливати на свідків з метою ухилитися від відповідальності, суд приходить до висновку, що у обвинуваченого ОСОБА_5 існує ризик переховування від суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, ризики, які існували при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу не зменшилися, тому клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставним.

Згідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з метою запобігання спробам скоєння обвинуваченим перерахованих дій, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, слід продовжити застосування щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, починаючи з 10.01.2021 року до 10.03.2021 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183,315, 369 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальне провадження № 0000812 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбаченого ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 162 КК України призначити до судового розгляду в залі судових засідань Берегівського районного суду Закарпатської області на 13 січня 2021 року о 11 год. 00 хв.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, строком на два місяці, тобто до 19 лютого 2021 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно з-під варти в залі суду та покласти на нього зобов`язання: прибувати до суду за першою вимогою, у період часу з 21 години до 07 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не залишати місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали до 19 лютого 2021 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Мукачівський ВП ГУНП в Закарпатській області, які повинні негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимому - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 10.01.2021 року до 10.03.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1