Справа № 459/2837/21
Провадження № 1-кс/459/1194/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , представника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді клопотання слідчого СВ Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській областіОСОБА_6 , що погоджене прокурором Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000614 від 05 вересня 2021 року, розпочатому за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотання про арешт майна та просить накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 04.09.2021 р. в ході проведення огляду місця події - ДТП на трасі із сполученням Червоноград-Сокаль, поблизу села Добрячин, а саме: на автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки вказані вилучені автомобілі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим за допомогою телефонограми, проте подав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутності, зазначив, що підтримує таке та просить його задовольнити.

Із телефонограми секретаря судових засідань ОСОБА_7 вбачається, що 07.08.2021 року остання зателефонувала за номером НОМЕР_3 та повідомила про дату судового розгляду особу, що назвався ОСОБА_8 , який приходиться зятем ОСОБА_9 , який повідомив, що ОСОБА_9 перебуває на стаціонарному лікуванні та не прибуде у судове засідання.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав. В обґрунтування зазначив, що арешт на автомобілі необхідний у зв`язку із необхідністю збереження слідів та характеристик їх пошкодження, оскільки такі визнані речовими доказами по справі, а також для проведення відповідних експертиз.

Володілець майна (автомобіля марки «Toyota Land Cruiser») ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , посилаючись на те, що клопотання слідчого необґрунтоване та не надано доказів того, що дані авто визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Власник майна (автомобіля марки «Toyota Land Cruiser») ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, а її донька подала до суду заяву, з якої вбачається що її мама перебуває за кордоном, у зв`язку з чим просила клопотання розглядати у її відсутності, а щодо накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 заперечувала.

Заслухавши пояснення прокурора, володільця майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Слідчий СВ Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614 від 05 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що на трасі із сполученням Червоноград-Сокаль (Львівська область), поблизу села Добрячин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , не впорався із керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті зіткнення двох автомобілів ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження.

Цього ж дня слідчим проведено огляд місця події, у ході якого вилучено автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , на яких під час огляду місця пригоди виявлено сліди, пов`язані із настанням ДТП, що підтверджується протоколом огляду місця ДТП, який міститься в матеріалах справи (а. с. 9-11).

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , вбачається, що автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова № VIN НОМЕР_5 належить на праві власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а володільцем даного автомобіля являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5-6).

Також, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , вбачається, що автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова № VIN НОМЕР_7 належить на праві власності ОСОБА_10 , а володільцем даного автомобіля являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4).

Арештом майна, згідно із ч.1 ст.170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 1 та 2 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також, ч. 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також не доведе наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема щодо можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що останній просить накласти арешт на майно, що було виявлено та вилучено 04.09.2021 р. в ході проведення огляду місця події -ДТП на трасі із сполученням Червоноград-Сокаль, поблизу села Добрячин, а саме: на автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки дані вилучені автомобілі, можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Водночас, до матеріалів кримінального провадження слідчим не долучено копії постанови про визнання вищезазначених автомобілів речовими доказами у кримінальному провадженні. Також слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, зокрема можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна. Окрім цього, слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено необхідності проведення експертизи щодо зазначеного майна, а також не надано доказів призначення таких.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим та прокурором не доведено підставність та необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, а тому клопотання слідчого про арешт майна до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У клопотанні слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 та на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повну ухвалу складено 09.09.2021року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1