Справа № 369/4484/20
Провадження № 1-кп/369/1911/21
В И Р О К
іменем України
04.10.21 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у спрощеному порядку розгляд кримінального провадження № 0001425 від 12 березня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісники Києво-Святошинського (Бучанського) району Київської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:
В ході досудового розслідування встановлено, що 05 березня 2020 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті неприязних особистих відносин з потерпілою ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс кулаком правої руки два удари в область голови (лівої скроневої ділянки) потерпілій ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забій м`яких тканин (припухлість) лівої скроневої ділянки, струс головного мозку, що утворилися вiд дii тупого предмету, яким міг бути кулак та вiдповiдно до висновку експерта № 13 від 17 березня 2020 року, складеного судово-медичним експертом КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи», кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для peгpecy об`єктивної неврологічної симптоматики при струсі мозку необхідно більше 6, але менше 21 дня.

Вказаними діями, ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

30 вересня 2021 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України з клопотанням прокурора ОСОБА_7 про розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_8 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_5 надала згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку про що свідчить відповідна заява.

При цьому, ОСОБА_9 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди ОСОБА_6 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, потерпілій ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди потерпілої ОСОБА_5 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_6 складена в присутності захисника ОСОБА_8 , щодо беззаперечного визнання винуватості, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисником ОСОБА_8 ;

2) письмова заява потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди із установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_10 своєї винуватості.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акту, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників судового процесу, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001425 від 12 березня 2020 року, дослідженими судом.

Таким чином, суд визнає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття відповідно до ст. 66 КК України та відсутність таких, що його обтяжує за ст. 67 КК України.

Зважив суд і на дані про особу винуватого, який має середню освіту, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення кримінального правопорушення в сукупності зі ставленням ОСОБА_9 до вчиненого, а також зваживши на дані про його особу та на характер вчиненого правопорушення, суд дійшов висновку про призначення винуватому покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують.

Призначене ОСОБА_9 покарання у виді штрафу є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 100, 107 ч. 4, 369-371, 373-376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинського районного суду Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1