Справа № 461/9543/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1055/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2021 року про продовження строку тримання під вартоюз визначенням розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
вищевказаною ухвалоюзадоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
та продовжено строк тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів, тобто до 30.12.2021 включно.
Визначено вважати продовженим ОСОБА_7 застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 5 888 000 грн та встановлення у разі внесення такої наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю. У разі неможливості змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (зменшення застави).
В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Звертає увагу на відсутність передбачених ст. 177 ККПК України ризиків, про які зазначає прокурор у своєму клопотанні, зокрема: ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від суду, оскільки має постійне місце реєстрації у м. Києві; обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати, спотворити будь-які речі чи документи, оскільки такі були вилучені під час досудового розслідування та усі експертизи проведені; у ОСОБА_7 немає потреби впливати на свідків, інших обвинувачених, експертів, спеціалістів, оскільки під час досудового розслідування свідки, поняті та інші зазначені особи були допитані та попереджені про кримінальну відповідальність; ОСОБА_7 зацікавлений у найшвидшому розкритті справи, так як вважає себе невинуватим, а тому не буде перешкоджати кримінальному провадженню.
Апелянт зазначає, що обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можна обмежуватися лише певним містом чи областю, а тому вважає, що ОСОБА_7 може перебувати під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням електронних засобів контролю за місцем реєстрації АДРЕСА_1 .
Також, звертає увагу, що ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.
Вважає, що після спливу певного проміжку часу навіть обґрунтована підозра не може вважатися єдиним виправданням тримання особи від вартою.
Крім того захисник не погоджується з визначеним розміром застави. Стверджує, що у клопотанні відсутні будь-які докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 5 888 000,00 грн.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурорапро законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, одне з яких є особливо тяжким.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
На переконання колегії суддів ризики, встановлені стороною обвинувачення та судом, продовжують існувати.
З огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення небезпідставним є висновок щодо можливого ризику переховування обвинуваченого від суду.
Апеляційний суд погоджується з наведеними у клопотанні прокурора доводами про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що місцезнаходження викраденого майна на сьогодні досудовим розслідуванням не встановлено.
Крім того, ОСОБА_7 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а саме свідків та обвинуваченого ОСОБА_10 , який давав викривальні показання щодо безпосередньої причетності ОСОБА_7 до інкримінованих кримінальних правопорушень, а також інших невстановлених учасників злочину у цьому ж кримінальному провадженні.
На підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, відбував покарання у місцях позбавлення волі. Дані про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем проживання суду не надані, у зв`язку із чим апеляційний суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
За встановлених обставин навіть запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю не є достатнім заходом, який би гарантував належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Крім того, колегія суддів вважає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду.
Враховуючи наведене, правових підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт (як про це просить апелянт) колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого.+
При розгляді клопотання суд з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу, й виклав їх у своєму рішенні.

Щодо доводів захисника про визначення непомірного розміру застави колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

ОСОБА_7 обвинувачується, окрім іншого, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а саме у тому, що він за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами заволоділи грошовими коштами ТОВ «Плеяда Львів» на загальну суму 5 888 000 грн, що відповідно до п.4 примітки до ст. 185 КК України є особливо великим розміром. Водночас, на даний час місцезнаходження викрадених коштів не встановлено.
У зв`язку з наведеним, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції обґрунтовано було визначено розмір застави більший ніж, передбачений п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, як у виключному випадку.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

УхвалуГалицького районного суду м. Львова від 01 листопада 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4