УХВАЛА

10 січня 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області - ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 подану в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України на повідомлення про підозру,

В С Т А Н О В И В:
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся зі скаргою в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України на повідомлення про підозру.
В обґрунтуванні скарги зазначає, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування матеріалів, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 31.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 172 КК України.
18 жовтня 2021 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Рівненській області підполковником поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України ОСОБА_5 .
З повідомлення про підозру слідує, що 31 березня 2021 року приблизно о 13 годині у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів від ОСОБА_9 в сумі 112 тисяч гривень під приводом повернення документально не підтвердженого боргового зобов`язання, яке не оспорювалося в судовому порядку.
З тексту також вбачається, що з метою спонукання потерпілого до виконання незаконних вимог щодо передачі грошових коштів, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння транспортним засобом марки «SKODA FABIА», яким потерпілий приїхав до місця події, в якості застави, як гарантії отримання грошових коштів від ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_8 висловив потерпілому таку вимогу і повідомив про свій намір ОСОБА_5 , на що, на що останній підтримав пропозицію своєю мовчазною згодою, а потерпілий, знаходячись під психічним тиском, теж дав свою згоду.
Підставою для кваліфікації злочину як вимагання слідчий ОСОБА_4 мотивувала нібито «приводом повернення документально не підтвердженого боргового зобов`язання, яке не оспорювалося в судовому порядку».
Разом з тим, слідчою проігнорований той факт, що потерпілий неодноразово, будучи допитаним в тому числі і безпосередньо судом при обранні підозрюваному запобіжного заходу, давав чіткі пояснення з приводу дійсного існування такого боргу та особистих неприязних стосунків, що виникли між ним та ОСОБА_7 через конфлікт, його, потерпілого з ОСОБА_10 - співмешканкою ОСОБА_7 .
Крім цього, з суб`єктивної сторони вимагання є корисливим злочином, який полягає у примушуванні потерпілого передати майно чи право на нього за відсутності об 'єктивно існуючого зобов`язання і має на меті збагачення суб`єкта вимагання за рахунок чужого майна, на яке винний не має права.. Вимога ж задовільнити законні майнові претензії не утворює складу злочину вимагання. Не може розглядатися як вимагання вимога, поєднана з відповідними погрозами чи насильством, повернути борг.
Крім цього, зі змісту протоколу допиту ОСОБА_11 випливає, що дії ОСОБА_5 взагалі не містять ознак злочинів, як незаконне заволодіння транспортним засобом так і вимагання, оскільки останній не вчиняв щодо потерпілого будь-яких дій. Пропозиція щодо залишення автомобіля на деякий час у виді застави на території помешкання ОСОБА_7 , виходила від самого потерпілого. Таким чином інкримінувати ОСОБА_5 участь у незаконному заволодінні транспортним засобом в органу досудового розслідування не було і не має жодних правових підстав.
Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди потерпілому, а ця підстава є незаперечним аргументом для скасування повідомлення про підозру, оскільки доводить його (повідомлення) необґрунтованість.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подану скаргу про скасування підозри підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених.
Прокурор та слідчий просили відмовити у задоволенні скарги захисника підозрюваного, посилаючись на те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо належних та допустимих доказів, які вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, та свідчать про обґрунтованість пред`явленої йому підозри.
Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, ознайомившись з матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування матеріалів, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 31.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 172 КК України.
18 жовтня 2021 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУ НП в Рівненській області підполковником поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України ОСОБА_5 .
Вказане досудове розслідування наразі триває.
Повідомлення про підозру процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності в органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення та є поєднаним із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності в них повноважень на прийняття такого рішення.
Частиною 4 статті 278 КПК України передбачено, що дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється особа, невідкладно вносяться уповноваженою особою (слідчим, прокурором) до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Підозрюваному, у відповідності до норм Кримінально процесуального кодексу України є особа, якій у порядку, передбаченому статями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено йому внаслідок відсутності особи за місцемпроживання, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Пунктом16 ч. 3 ст. 42 КПК Українинадано право підозрюваному оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК Українипередбачено, що в досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником
Тобто, подання скарги на повідомлення про підозру в порядкуп. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, є реалізацією підозрюваним прав закріплених уст. 42 КПК України.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
В Кримінальному процесуальному кодексі України відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру.
З аналізу положень ст. 276278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:
1.Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;
- повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);
- зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;
- підозра вручена не уповноваженою особою
2. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;
- підставою для скасування повідомлення про підозру також є порушення порядку його вручення, (зокрема факт, що на момент вручення підозри, по кримінальному провадженню закінчився строк досудового розслідування);
- підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).
3. Необґрунтованість підозри.
- повідомлення про підозру не відповідає вимогамст. 277 КПК України, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист;
- аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення;
- матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, які б вказували на заподіяння шкоди, на цій підставі повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Водночас в рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.94. навів важливий критерій обґрунтованості підозри та її відмежування від кінцевого обвинувачення. Суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що необхідні для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення.
Із поданої захисником скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру захисник вважає те, що повідомлення про підозру «…здійсненого з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому є незаконним та не підкріплюється конкретними доказами», тоді як питання винуватості підозрюваного чи ні наразі вирішуватися не може слідчим суддею, причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).
Матеріали провадження свідчать, що на час повідомлення про підозру ОСОБА_5 органом досудового розслідування, були зібрані наявні достатні докази про причетність особи до скоєння кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який передбачено ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України. При цьому, слідчим суддею перевірено чи не володіє орган досудового розслідування доказами, які спростовують відомості щодо можливої причетності особи до вчинення злочину.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена ОСОБА_5 18 жовтня 2021 року, підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_5 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 189 КК України.
У зв`язку із вище викладеним слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а тому скарга захисника є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись: ст. 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 18.10.2021 року, в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000153, внесеного до ЄРДР 31.03.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.189 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Рівненського міського суду (підпис) ОСОБА_1
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

_____________2022 року.