Справа № 308/1145/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0002546 від 13.08.2018 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зняцево Мукачівського району, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
- вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.03.2021 року до призначеного покарання за цим вироком, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 9 /дев`ять/ років і 1 /один/ місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України

ВСТАНОВИВ:

12.08.2018 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи з прямим умислом спрямованим на таємне заволодіння чужим майном усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відчиненими дверима з боку водія, проник у салон автомобіля типу фургон малотонажний марки «KIA PREGIO», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким, всупереч волі власника, шляхом запуску двигуна незаконно заволодів та зник з місця скоєння правопорушення, чим спричинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на загальну суму 86254,98 грн.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченогоОСОБА_4 і дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого документів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю та показав, що 12.08.2018 року близько 12 год. він проходив по вул. Грушевського в м. Ужгороді та біля магазину «Океан» побачив мікроавтобус білого кольору, з ключами у замку запалювання. Оскільки водійська дверка була відкрита та водія не було поряд, він сів у даний мікроавтобус завів і поїхав . Він проїхав по вул. Минайській, звернув до залізничного вокзалу і далі поїхав по вул. Гагаріна. Однак, на виїзді з міста перестав працювати двигун автомобіля і він його покинув.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпілий в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено наступне.

Згідно довідки Ужгородської міської поліклініки від 07.09.2018 року № 1140/01-7, ОСОБА_4 на диспансерному обліку психоневрологічного диспансерного відділення Ужгородської міської поліклініки не перебуває.
Згідно довідки ОКТМО «Фтизіатрія» від 07.09.2018 року, ОСОБА_4 на обліку у фтизіатра не перебуває.
Згідно довідки ЗОНД від 10.09.2018року № 679, ОСОБА_4 під диспансерним наглядом у Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2021 року ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2020 року, зміненого ухвалою Львівського апеляційного суду від 29.03.2021 року до призначеного покарання за цим вироком, та остаточно призначити йому покарання у вигляді 9 /дев`ять/ років і 1 /один/ місяць позбавлення волі.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом і кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є визнання вини та щире каяття.

При цьому, суд виключає з обвинувачення обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме, рецидив злочинів, оскільки в судовому засіданні під час промови в судових дебатах прокурор просив не враховувати, зазначену в обвинувальному акті, обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочину, як таку, що зазначена помилково.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше судимий, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства.
На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_4 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню ОСОБА_4 , а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_4 так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль типу фургон малотонажний марки «KIA PREGIO», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ недопалок, упакований в паперовий конверт, який зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 1859,00 (одна тисяча вісімсот п"ятдесят дев"ять грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, призначивши покарання виді позбавлення волі на строк п"ять років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2021 року та за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев"ять років два місяці .

У строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.07.2021 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з 16.01.2019 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ у кримінальному провадженні автомобіль типу фургон малотонажний марки «KIA PREGIO», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ недопалок, упакований в паперовий конверт, який зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського ВП знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених експертиз у сумі 1859,00 (одна тисяча вісімсот п"ятдесят дев"ять грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1