ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 623/2796/20 Провадження № 1-кп/636/148/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2021 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: Колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000385, внесеному 03 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Топали, Котовського району, Одеської області, громадянина України, українця, раніше засудженого: 1) 19.03.1996 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. ст. 44, 86- 1, 140 ч. 2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 20.02.2001 Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі; 3) 04.11.2003 Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 1 ст. 188 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 15.06.2012 Ізюмським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 5) 21.07.2015 Ізюмським міськрайонним судом за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 до 4 років позбавлення волі, звільнений згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні, який проживає без реєстрації за адресом: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_8 , 23.04.2020, у нічний час, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлений, знаходячись за місцем свого мешкання за адресом: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_9 та із ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті останнім, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні до останніх, сокирою, яку взяв у вказаному будинку, наніс ОСОБА_9 , коли той спав, не менше чотирнадцяти ударів в область правої половини волосяної частини голови та правої руки, яку ОСОБА_9 тримав на потилиці, в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих рублених ран потиличної області голови, що супроводжувалися пошкодженням кісток черепа та тканин головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, перелом нижньої щелепи, відруб нігтьових фаланг 2 та 3 пальців правої кисті, переломи кісток зап`ястя правої кисті, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що викликають довготривалий розлад здоров`я; рублені рани волосяної частини голови, правої кисті та її пальців, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що викликають короткочасний розлад здоров`я. Після чого наніс цією ж сокирою не менше трьох ударів в область лівої волосяної частини голови ОСОБА_10 , яка спала поряд із ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді трьох рублених ран волосяної частини голови кісток склепіння та основи черепа, пошкодження тканини головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень у вигляді проникаючих рублених ран потиличної області голови, що супроводжувалися пошкодженням кісток черепа та тканин головного мозку, настала смерть ОСОБА_9 . Внаслідок спричинених тілесних ушкоджень у вигляді рублених ран волосяної частини голови кісток склепіння та основи черепа, пошкодження тканини головного мозку настала смерть ОСОБА_10 .

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб.

Від потерпілої ОСОБА_11 надійшла заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, відповідно до ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, прийшов до висновку щодо можливості за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду і вирішив провести судовий розгляд без неї, оскільки вона не була присутня під час вчинення злочину і тому не може надати будь-які пояснення про обставини його вчинення.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, підтвердивши обставини вчинення злочину, та не заперечував фактичних обставин кримінального провадження і кваліфікацію своїх дій.

Так, обвинувачений пояснив у суді, що він проживав за вказаним вище адресом, де і деколи ночували потерпілі, з ними в нього часто виникали сварки та вони знущались і над власником житла. В цей день вчергове вони всі разом випивали, а на кануні був конфлікт. Всі лягли спати, він через деякий проміжок часу встав, випив стакан горілки, закусив та взяв сокиру, що було дальше не пам`ятає. Ліг спати, коли проснувся то побачив мертвих потерпілих, багато крові. Посилається на провал пам`яті, пам`ятає сокира в руках, а потерпілі порублені. Коли проснувся вивіз трупи в сарай, помив підлогу, про події повідомив співмешканку. Наступного дня трупи вивіз в котлован. В скоєному щиро кається та шкодує.

Позиція ОСОБА_8 щодо вчиненого злочину не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін згідно за ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, а саме: допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП в Харківській області та ОСК МВС України № 3-04052020/63091 від 04.05.2020 про судимість ОСОБА_8 , згідно якої обвинувачений раніше неодноразово засуджений, останній раз 21.07.2015 Ізюмським міськрайонним судом за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 до 4 років позбавлення волі, звільнений згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні (а.с. 177-179);

- довідки про звільнення від 13.11.2017 з ДУ «Кременчуцька виправна колонія (№ 69)», згідно якої ОСОБА_8 засуджений 21.07.2015 Ізюмським міськрайонним судом за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі та за ст. 72 КК України зараховане попереднього ув`язнення з 14.05.2015 по 21.08.2015, звільнений згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.11.2017 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні (а.с. 180, 181);

- довідки про звільнення, згідно якої ОСОБА_8 засуджений 15.06.2012 Ізюмським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263, ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2012 відмінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 10.02.2013 по 10.06.2014 і звільнений згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2014 на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 (а.с. 182);

- характеристики, згідно якої за місцем мешкання ОСОБА_8 з сусідами вів себе ввічливо, скарг від сусідів не надходило (а.с. 168);

- інформації КНП Ізюмської міської ради «Центральна міська лікарня Піщанської Богоматері» від 05.05.2020, згідно якої обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 183);

- інформації КНП Кременчуцької міської ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» від 02.06.2020, згідно якої обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 184);

- вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.07.2015, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України до покарання на підставі ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки (а.с. 169, 170);

- ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.02.2016, яким зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення з 14.05.2015 по 21.08.2015 за два дні позбавлення волі (а.с. 175, 176);

- вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.07.2012, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки (а.с. 174);

- висновку судово-психіатричного експерта № 290 від 13.07.2020, згідно якого ОСОБА_8 страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, поза тимчасового розладу психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; на теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 153-155).

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого, яка виразилась у умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб. Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за п. 1 ч.2 ст. 115 КК України.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Також суд, у відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого та відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово засуджений, не працює, неодружений, утриманців не має, не має місця реєстрації, за місцем фактичного мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості, синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю; відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними; у період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації внаслідок вживання алкоголю, поза тимчасового розладу психічної діяльності; міг усвідомлювати свої дії і керувати ними; на теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 115 КК України у межах санкції цієї статі.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ОСОБА_8 до цього вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів. Разом з цим обвинувачений визнав вину у скоєному в повному обсязі, щиро кається, шкодує, що так сталося та готовий понести покарання за скоєне, як під час досудового розслідування так і в суді давав правдиві покази, потерпіла ОСОБА_11 не заявила до нього претензій матеріального та морального характеру. Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений зробив для себе висновки і вживає для цього певні заходи.

При цьому слід мати на увазі, що розкаяння передбачає окрім визнання особою факту вчинення злочинних протиправних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Визнання вини ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і в суді на думку суду є свідченням його щирого каяття, так як на протязі тривалого часу та станом на момент розгляду справи в суді він повністю визнавав і визнає свою провину, давав правдиві та щирі покази як під час досудового розслідування, так і в суді.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, зваживши на обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття та обставини, що обтяжують покарання, - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільного позову не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз № 13/1/76СЕ-20 від 30.06.2020 в сумі 4086,25 грн. та в сумі 1635,50 грн.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 п. 12 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання в тому числі і про те що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт.

Так, ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020 було накладено арешт на вилучені в ході огляду місця події від 07.05.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: хутряну шубу, коричневого кольору, з капюшоном та застібками; халат, темно-бордового кольору, з малюнком квітів, на якому є нашарування речовини бурого кольору; светр в`язаний з малюнком у вигляді смуг, зелено-жовтого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору; кофту жіночу, білого кольору, з нашаруванням ґрунту та речовини бурого кольору; кофту, сірого кольору з капюшоном та ґудзиками у верхній частині, на якій є нашарування речовини бурого кольору; матрац з нашаруванням речовини бурого кольору. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.05.2020 відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім було неодноразово продовжено. У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Згідно наданого протоколу про затримання особи від 03.05.2020, обвинувачений ОСОБА_8 затриманий 03.05.2020 (а.с. 185, 186).

Щодо зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі в редакції Закону України № 2046-VIII, яка діяла на момент затримання обвинуваченого, що суд вважає за необхідне врахувати у своєму рішенні.

Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.05.2020 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В ході судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Таким чином, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення зараховується судом у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що суд вважає за необхідне врахувати це у своєму рішенні, тобто у строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_8 строк перебування під вартою з дня затримання - 03.05.2020 по день винесення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, суд вважає за необхідне ОСОБА_8 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и в:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцать) років.
Стягнути з засудженого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у сумі 5721 (п`ять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 75 коп.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор (№27)».
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, тобто - з 03.05.2020.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03 травня 2020 року по день винесення вироку - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

-покривало сіро-зеленого кольору, светр сірого кольору, джинсові штани синього кольору, плавки та носки, які були вилучені в ході огляду трупу ОСОБА_10 ; майку чорного кольору, штани спортивні сірого кольору, які були вилучені під час огляду трупу ОСОБА_9 ; хутряну шубу коричневого кольору з капюшоном та застібками, халат темно-бордового кольору з малюнком квітів, на яких є нашарування речовини бурого кольору, светр в`язаний з малюнком у вигляді смуг зелено-жовтого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту жіночу білого кольору з нашаруванням ґрунту та речовини бурого кольору, кофту сірого кольору з капюшоном та ґудзиками у верхній частині, на якій є нашарування речовини бурого кольору, матрац з нашаруванням речовини бурого кольору, які були вилучені до СВ Ізюмського ВП протоколом огляду речей від 06.05.2020; зразок ґрунту з ложе трупу № 1, зразок ґрунту з ложе трупу № 2, живих личинок мух у 2-х пробірках з трупу № 1, живих личинок мух у 2-х пробірках з трупу № 2, зразок ґрунту з поверхні землі (на відстані 1 м від трупа № 1), зразок ґрунту з поверхні землі (на відстані 3 м від ями), зразок ґрунту (на відстані 5 м від ями з трупами № 1 та № 2, два фрагменти мотузки довжиною 2,36 м та довжиною 0,65 м, білий піджак з нашаруванням ґрунту, підковдру блакитного кольору з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, змиви з двох фрагментів мотузки, ковдру червоно-білого кольору з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, простирадло з нашаруванням речовини темно-бурого кольору, виявлене на трупі № 1, вилучені 03.05.2020 об 11 годині 55 хвилин під час огляду ділянки місцевості, яка розташована навпроти будинку № 10 л вул. Маршала Федоренко в м. Ізюм Харківської області; фрагмент дерев`яної палиці з нашаруванням речовини бурого кольору; два фрагменти тканини з крісла з нашаруваннями речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору зі стіни господарської будівлі; чашка; шість недопалків цигарок; фрагмент мотузки з господарської будівлі; заколка; мобільний телефон «Нокіа»; мотузку з двору; светр синього кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору з дверного коробу в кімнаті № 3; змив речовини бурого кольору з твердопаливної печі в кімнаті № 3; фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору з кімнати № 3; недопалок цигарки білого кольору «ИТ» з кімнати № 4; змив речовини бурого кольору з поверхні тазу, виявленого в кімнаті № 4; фрагмент тканини з нашаруванням речовини бурого кольору з бильця крісла в кімнаті № 4; візок з нашаруванням речовини бурого кольору з кімнати № 4; ґрунт з коліс візка з кімнати № 4; куртку чорного кольору з кімнати № 3; сорочку чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору з кімнати № 5, вилучені 03.05.2020 о 15 годині 20 хвилин під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 ; два автомобільні чохли (з водійського сидіння та заднього сидіння з нашаруванням речовини коричневого кольору, вилучені 03.05.2020 о 15 годині 30 хвилин під час огляду автомобіля «Ореl Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 , власницею якого згідно свідоцтва про реєстрацію № НОМЕР_2 являється ОСОБА_12 , що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили - знищити;

-мобільний телефон «Моtorolla С115», вилучений 03.05.2020 о 15 годині 20 хвилин під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_1 , що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили повернути власнику;

-сорочку темно-синього кольору, чоловічі брюки чорного кольору, чоловічі кросівки «Nikе» білого кольору, вилучені 03.05.2020 о 20 годині 45 хвилин під час обшуку затриманого ОСОБА_8 , що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили повернути власнику;

-зразок ґрунту з ложе трупу №1, який упакований до паперового конверта; зразок ґрунту з ложе трупу № 2, який був упакований до паперового конверта; зразок ґрунту з поверхні землі (на відстані 1 м від трупа № 1), який був упакований до паперового конверта; зразок ґрунту з поверхні землі (на відстані 3 м від ями), який упакований до паперового конверта; зразок ґрунту (на відстані 5 м від ями з трупами № 1 та № 2), який був упакований до паперового конверта; ґрунт з коліс візка з кімнати № 4; зразки букального епітелію; змиви з двох фрагментів мотузки, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили - знищити;

-сокиру № 1 з кімнати № 3; сокиру № 2 з кімнати № 3; сокиру № 3 з нашаруванням речовини бурого кольору з кімнати № 3, які були вилучені 03.05.2020 за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Генерала Костенка, 9-А, що передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили знищити.

Зняти арешт, накладений ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020, на речові докази, вилучені в ході огляду місця події від 07.05.2020 за адресою: пров. Георгіївський, 2, м. Ізюм, Харківська область, а саме: хутряну шубу, коричневого кольору, з капюшоном та застібками; халат, темно-бордового кольору, з малюнком квітів, на якому є нашарування речовини бурого кольору; светр в`язаний з малюнком у вигляді смуг, зелено-жовтого кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору; кофту жіночу, білого кольору, з нашаруванням ґрунту та речовини бурого кольору; кофту, сірого кольору з капюшоном та ґудзиками у верхній частині, на якій є нашарування речовини бурого кольору; матрац з нашаруванням речовини бурого кольору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження. Засуджений має право подати клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий

Судді -