Справа № 132/1905/18
Провадження №11-кп/801/265/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
за участі: обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке мотивоване тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, раніше переховувався від суду та двічі був оголошений у розшук, а тому ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які існували при обранні йому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Суд знайшов обґрунтованими доводи прокурора, а тому ухвалою від 12.01.2022 продовжив ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 12.03.2022 включно.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що ОСОБА_6 належним чином не був повідомлений про судове засідання, повістки не отримував та на кожне засідання, на яке не зміг прибути, він надсилав клопотання про перенесення розгляду, оскільки мав проблеми зі здоров`ям. Під час обраного відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не порушував його умови. Крім того, за час перебування під вартою ОСОБА_6 було повністю відшкодовано завдані збитки потерпілим у кримінальному провадженні. Таким чином, вважає, що відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала до суду заяву в якій просить судовий розгляд апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 проводити без її участі у зв`язку із перебуванням у службовому відрядженні, заперечивши при цьому проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які, не заявляючи клопотання про розгляд апеляційної скарги за участі прокурора, підтримали апеляційну скаргу, перевіривши її доводи, а також надані судом першої інстанції копію клопотання прокурора та копію ухвали суду від 12.01.2022, апеляційний суд дійшов висновку, що вона задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перестали існувати та не зменшились. Зокрема, існують ризики переховування обвинуваченого від суду, чинення ним тиску на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Про існування зазначених ризиків свідчить те, що ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, до затримання не працював, не мав офіційного джерела доходів, зареєстрований та проживає на території Дніпропетровської області, переховувався від суду та був оголошений у розшук.

Отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таке рішення суду першої інстанції не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, у яких наголошено, що тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4