В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001403 від 04.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.05.2021 року близько 23:00 ОСОБА_3 перебував за адресою м. Київ, вул. Райдужна 31, де проводив свій вільний час та відпочивав в компанії своїх друзів, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

У даний період часу між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 на грунті захисту ОСОБА_3 невстановленої досудовим розслідуванням дівчини, яку останній намагався захистити, виник конфлікт. У ході даного конфлікту ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до ОСОБА_3 та нічого не говорячи, не розібравшись в конфліктній ситуації, яка склалася, почали наносити хаотично удари в різні частини тіла останнього, чим спричинили легкі тілесні ушкодження та здійснили посягання на права та охоронювані інтереси ОСОБА_3 .

У подальшому ОСОБА_3 , реально оцінюючи співвідношення сил та раптовість нападу на нього, перебуваючи у стані оборони, з метою захисту власного життя та здоров`я від протиправних дій та суспільно-небезпечних посягань, захищаючись, почав наносити удари руками в різні частини тіла ОСОБА_13 .

Після чого, ОСОБА_13 , продовжуючи протиправне посягання на інших відпочиваючих, вихопив зі свого одягу, який лежав на землі, предмет схожий на пістолет та направив його в бік знайомого ОСОБА_15 - ОСОБА_8 , який знаходився в декількох метрах від останнього і здійснював дії, направлені на припинення конфлікту, та почав погрожувати його застосуванням. ОСОБА_3 , розуміючи протиправність діяння ОСОБА_13 , намагався вихопити вищевказаний предмет, у результаті чого виникла боротьба між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 з падінням на землю та скочуванням по склону.?

Після скочування до низу, ОСОБА_3 опинився зверху над ОСОБА_13 та, наносячи численні удари у різні частини тіла ОСОБА_13 , спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: двох синців на лівому передпліччі, синець на задній поверхні лівої кісті, що розповсюджується на 4-5 пальці кисті; садно на тлі синця на задній поверхні правої кисті. Зазначеними діями ОСОБА_3 подолав супротив ОСОБА_13 , чим досяг мети захисту своїх прав та інтересів та мети правомірної необхідної оборони.

Проте ОСОБА_3 у подальшому не припинив своїх дій та, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, які явно не відповідають небезпечності посягання, наніс ще декілька хаотичних ударів у різні частини тіла ОСОБА_13 , який уже не здійснював жодного супротиву. Один з ударів потрапив в область життєво важливих органів ОСОБА_13 , а саме в область передньої поверхні живота зліва, чим спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: тупої закритої травми живота (обмежена ділянка з дрібново гнищевими крововиливами у підшкірно-жировій клітковині живота (ділянка лівого підребер`я); через капсулярний розрив селезінки, що проходить від воріт органа по вісцеральній та діафрагмальній поверхнях; розрив шлунково-селезінкової зв`язку з просочуючим крововиливом у зв`язку та клітковину фіксуючого апарату селезінки у ділянці воріт органа; приблизно 2400 мл рідкої крові та темно червоних пухких згортків її у черевній порожнині; з ушкодженням м`яких тканин живота, селезінки та її фіксуючого апарату, що супроводжувалося внутрішньою кровотечею з розвитком крововтрати), що в подальшому потягло смерть потерпілого ОСОБА_13 в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» 03.05.2021 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ст. 118 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 02.05.2021 року близько 23:00, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Райдужна 31, де він проводив свій вільний час та відпочивав в компанії своїх друзів, між ним та ОСОБА_12 виник конфлікт. У ході даного конфлікту ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підійшли до нього та нічого не говорячи, не розібравшись в конфліктній ситуації, яка склалася, почали наносити хаотично удари в різні частини тіла. У подальшому він, перебуваючи у стані оборони, з метою захисту власного життя та здоров`я від протиправних дій та суспільно-небезпечних посягань, захищаючись почав наносити удари руками в різні частини тіла ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_13 , вихопив зі свого одягу предмет схожий на пістолет, направив його в бік знайомого ОСОБА_8 , та почав погрожувати його застосуванням, тому він намагався вихопити вищевказаний предмет, у результаті чого виникла боротьба між ним та ОСОБА_13 . Подолавши супротив ОСОБА_13 , він наніс ще декілька хаотичних ударів в різні частини тіла ОСОБА_13 . Каявся у вчиненому та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Зокрема, пояснив, що повністю визнає свою вину, жалкує про скоєне та обіцяє у майбутньому нічного протиправного не вчиняти.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколів огляду місця події від 03.05.2021 року та 04.05.2021 року з додатками; висновків експертів № 021-1352-2021, № 061-699-2021, № 022-33-1352-2021, № 042/1-267-2021, № 042-1-266-2021; протоколів проведення слідчих експериментів від 04.05.2021 року та 05.05.2021 року з додатками за участю свідків; постанов про визнання та приєднання речових доказів; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.05.2021 року та 05.05.2021 року за участю свідків; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.05.2021 року; протоколу обшуку затриманої особи від 04.05.2021 року; повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 30.06.2021 року.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив при перевищенні меж необхідної оборони умисне вбивство, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ст. 118 КК України.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що обвинувачений: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває; має постійне місце проживання; раніше не судимий, офіційно працює; позицію сторони обвинувачення, захисту та потерпілого щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся); ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України - нетяжкий злочин; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій. Крім того, суд враховує заяву потерпілого ОСОБА_5 від 14.09.2021 року про те, що притензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільного позову під час розгляду кримінального провадження не заявляв.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене), наявності пом`якшуючої обставини, раніше не судимий, позицію учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Під час судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-CD-R диски, на яких мітяться відеозаписи слідчих експериментів залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1