ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2867/21 Справа № 180/1015/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2021 року, з визначенням альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави у розмірі 749 190 грн.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Суд першої інстанції зробив висновок про необхідність уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховуючи ступень тяжкості інкримінованих злочинів, і підстави, за яких судом було обрано обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, або зменшити розмір застави до встановлених законом меж.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що суд першої інстанції в ухвалі не обгрунтував наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з посиланням саме на докази, які б підтверджували наявність таких ризиків.
Апелянт зазначив, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою прокурором не доведений.
Апелянт наголошує, що обвинувачений перебуває під вартою з серпня 2019 року, і за цей час сторона обвинувачення забезпечила явку лише одного свідка понятого, який був присутній під час обшуку домоволодіння.
Захисник звертає увагу на особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має малолітню дитину, у розшуку не перебував, не має негативної репутації за місцем мешкання, тому захисник вважає, що є підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочинів та за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочинів, у яких він обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватися від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Також обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, або вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_7 не має офіційного джерела доходу, що може стати причиною вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, повязаних зі збутом наркотичних засобів.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, має малолітню дитину, у розшуку не перебував, не має негативної репутації за місцем мешкання, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованих йому злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.
Доводи захисника стосовно того, що справа тривалий час розглядається у суді, колегія суддів не вважає підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та зміни запобіжного заходу обвинуваченому, оскільки тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4