ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/1499/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1163/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Волковка Ново-Санжарського району Полтавської області, громадянин України, українець, маючий середню спеціальну освіту, пенсіонер, інвалід третьої групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Запобіжний захід по кримінальну провадженню не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 653 грн. 76 коп. у рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

16 червня 2020 року приблизно о 15.30 годині ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, перебуваючи на першому поверсі сьомого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь майна, яке знаходилось в сумці, взяв вказану сумку, де знаходились інструменти, а саме: ручна пилка «Харків 2», вартістю 100 гривень, набір з 14 ключів «ТОPTUL», вартість якого складає 672 гривні 10 копійок, кутова шліфувальна машинка «МШУЗ 11 - 150», вартість якої складає 633 гривні, перфоратор «Einhell», вартість якого складає 410 гривень 46 копійок, молоток вартістю 80 гривень, струбцина ручна «250 DIN 8376», вартістю 100 гривень, сокира вартістю 50 гривень, бур, вартість якого складає 158 гривень 12 копійок, бур, вартість якого складає 125 гривень 12 копійок, а всього на загальну суму 2228 гривень 80 копійок, після чого направився до своєї квартири, яка знаходиться на другому поверсі вказаного під`їзду, намагаючись викрасти вказані електроінструменти, які належать ОСОБА_10 .. В цей час, знаходячись на другому поверсі сьомого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_9 був помічений власником вказаного майна ОСОБА_10 , який перегородив останньому шлях до його квартири. Таким чином, ОСОБА_9 вчинив незакінчений замах на викрадення чужого майна, тобто з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_9 та кваліфікацію судом його дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення 16 червня 2020 року, тобто до набрання чинності законом, який встановлює більш суворе покарання у виді штрафу.

Таким чином, призначивши ОСОБА_9 покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд погіршив становище обвинуваченого, оскільки необхідно було застосовувати санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення.

Просить вирок у частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій не ставилось питання про погіршення становища, обвинувачений ОСОБА_9 до судового засідання не з`явився, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги не звернувся, у зв`язку із чим відповідно до ст. 405 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника обвинуваченого, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У відповідності до ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року до ч. 1 ст. 185 КК України було внесено зміни, відповідно до яких збільшено розмір штрафу, який був передбачений у розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а після внесення відповідних змін призначається у розмірі від 1000 до 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Дані зміни до ч. 1 ст. 185 КК України набрали законної сили з 1 липня 2020 року.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив 16 червня 2020 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року.
За таких обставин, з огляду на приписи ч. 2 ст. 5 КК України, ОСОБА_9 необхідно призначати покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009), яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року було посилено кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 29 квітня 2021 року у відношенні ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009), в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009) до покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 328/1499/20