Справа № 203/3394/18
Провадження № 1-кп/0203/130/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника- ОСОБА_4
представника особи, відносно якої необхідне застосування
примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_5
особи, відносно якої необхідне застосування
примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0003637 від 04.12.2015 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, гр. України, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст. 186 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 03.12.2015, близько 15.35, ОСОБА_6 з метою таємного викрадання чужого майна, разом з двома особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, прибув до приміщення аптеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по пр.. Пушкіна, 21-а в м. Дніпро, звідки повторно таємно намагався викрасти 4 шампуні марки «Bubchen». Особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, будучи поміченими співробітниками аптеки, та усвідомлюючи, що їх дії переросли у відкрите заволодіння чужого майна, вронили на підлогу дві пляшки зазначеної шампуні, та з двома пляшками шампуні зникли з місця злочину. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні аптеки та побачивши, що дії осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, помічені співробітниками аптеки та їх сумісні дії перестали бути таємними, розуміючи неможливість доведення злочину до кінця, разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, зник з місця злочину, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріальну шкоду на загальну суму 236,25 гривень.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадання чужого майна(грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні ОСОБА_6 надав пояснення, що дійсно разом з братами ОСОБА_8 намагався викрасти з аптеки шампунь, але їх помітили та вони вибігли з аптеки.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , якій надані повноваження процесуального керівника по даному кримінальному провадженню, просила клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.
Захисник та законний представник підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.
Вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, за обставин викладених у клопотанні, повністю підтверджується наданими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (т.1 а.к.п.7)
- протоколом огляду місця події (т.1 а.к.п.9)
- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08.12.2015, за якими свідок ОСОБА_9 та свідок ОСОБА_10 впізнала особу ОСОБА_6 , який намагався вчинити крадіжку товару в аптеці (т.1 а.к.п.39-41)
- висновком судово-психіатричної експертизи № 163 від 20.08.2020(т.2 а.к.п.155-158)
З огляду на вищеприведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_6 повторно скоїв суспільно небезпечне діяння, яке виразилися у незакінченому замаху на відкрите викраданні чужого майна(грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (висновок судово-психіатричної експертизи № 163 від 20.08.2020) ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, мав емоційно нестійкий розлад особистості. Після скоєного захворів на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляє іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в даний час. Потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Відповідно до ч.3 ст. 19 КК України, не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.
Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.
Суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, мало місце та воно було вчинено особою, щодо якої розглядається справа.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно - небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах звичайного нагляду.
Керуючись ст.ст.93,94 КК України, ст.ст. 512,513,392,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.186 КК України, - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався.
Речові докази: СД-диски з записами проведення впізнання та записом відео фіксації з аптеки Мед-Сервіс, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити там же.
На ухвалу суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копія ухвали негайно після проголошення вручається законному представнику, захиснику, прокурору.

Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1