Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2363/21
Справа № 711/7616/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про долю речових доказів, -

ВСТАНОВИВ :
Старша слідча в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про долю речових доказів у рамках кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що в СУ ГУ НП в Черкаській області з УСБУ в Черкаській області надійшли матеріали, про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 використовуючи грошові кошти, які перебували в банківських установах на територіях Донецької та Луганської областей, та які були поміченими відповідними банківськими установами та рахуються не дійсними, за допомогою підставних осіб шахрайськи шляхом, за допомогою мереж терміналів та банкоматі, які знаходяться на території Черкаської області та м. Київ обміняли на грошові кошти, які перебувають в обігу на території України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 05.04.2016, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шляхом обману, до своєї злочинної діяльності залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яких змусили відкрити банківські рахунки у КБ «ПРИВАТБАНК» та надавали останнім помічені грошові кошти, які останні за допомогою терміналів, які розташовані на території м. Умань перераховували на свої рахунки або на рахунки, які їм вказували, після чого обготівковували за допомогою мережі банкоматів КБ «ПРИВАТБАНК» на території м. Умань Черкаської області та м. Київ і в подальшому передавали зняті грошові кошти ОСОБА_5 .

Як свідків допитано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які повідомили про те, що ОСОБА_5 надавав їм значні суми грошових коштів, які мали синє забарвлення по краях, після чого вони поповнювали свої банківські карти та банківські карти номера яких їм надавав останній, та після чого проводили обготівкування через каси КБ «Приватбанк».

19.07.2016 відділом грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України передано до СУ ГУ НП в Черкаській області пошкоджені під час надзвичайного режиму банкноти згідно з описом та акти про дослідження № 26 від 26 cічня 2016 року, № 27 від 26 січня 2016 року, № 28 від 27 січня 2016 року, № 29 від 27 січня 2015 року, № 30 від 27 січня 2016 року, № 34 від 01 лютого 2016 року, № 35 від 01 лютого 2016 року, № 55 від 10 лютого 2016 року, № 56 від 10 лютого 2016 року, № 57 від 11 лютого 2016 року, № 58 від 11 лютого 2016 року, № 59 від 12 лютого 2016 року, № 60 від 12 лютого 2016 року, № 84 від 29 лютого 2016 року, № 85 від 29 лютого 2016 року, № 86 від 01 березня 2016 року, № 87 від 01 березня 2016 року, № 88 від 02 березня 2016 року, № 94 від 04 березня 2016 року, № 96 від 09 березня 2016 року, № 97 від 10 березня 2016 року, № 98 від 10 березня 2016 року, № 115 від 15 березня 2016 року, № 135 від 22 березня 2016 року, № 136 від 22 березня 2016 року, № 137 від 23 березня 2016 року, № 138 від 23 березня 2016 року, № 139 від 24 березня 2016 року, № 140 від 24 березня 2016 року, № 157 від 30 березня 2016 року, № 158 від 30 березня 2016 року, № 159 від 31 березня 2016 року, № 160 від 31 березня 2016 року, № 165 від 04 квітня 2016 року, № 166 від 04 квітня 2016 року.

Також, передано 170 100,00 грн. (сто сімдесят тисяч сто грн. 00 коп.), а саме банкноти номіналом по 50 гривень у кількості 3402 (три тисячі чотириста дві) штуки, які визанано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вищезазначених актів про дослідження сумнівних банкнот, банкноти вилучені Черкаським ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на території Черкаської області під час проведення інкасації у бас-терміналах та передані на дослідження у відділ грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України, мають характер пошкоджень, а саме: забруднення короткої сторони, невеликих ділянок довгих сторін банкнот або країв фарбуючою речовиною синього кольору. Пошкодження банкнот складає від 1 до 22 мм від краю торців, тобто є ознаки того, що зазначені банкноти були пошкоджені в сформованій пачці банкнот. Банкноти визнано навмисно пошкодженими, відповідно до вимог Інструкції щодо організації роботи банківської системи в надзвичайному режимі, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 22.07.2014 року №435, із змінами.

Під час проведення досудового розслідування слідчим направлялися листи до НБУ України з приводу визначення походження помічених грошових коштів, про те визначити банк на окупованій території, де було проведено пошкодження грошових коштів так і представилося можливим. Окрім того відповідно до листа НБУ №50-0004/43141 від 20.05.2016 року застосовані банком способи пошкодження банкнот не забезпечили втрату платіжних ознак грошових знаків, проте окремі характерні ознаки, що повторюються у великої кількості банкнот (оскільки пошкодження банкнот здійснювалося в корінцях пачках) дали можливість їх ідентифікувати, як банкноти, пошкоджені під час надзвичайного режиму.

Також під час досудового розслідування до органу досудового розслідування не надходило заяви про спричинені збитки, та визнанням потерпілими внаслідок вчиненого злочину.

Таким чином у кримінальному провадженні відсутній потерпілий.

19 липня 2016 року вилучені у Департаменту грошового обігу Національного банку України 170 100,00 грн. (сто сімдесят тисяч сто грн. 00 коп.), ) які попередньо було здано Черкаським ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), визнано речовим доказом.

Арешт на вилучені грошові кошти у кримінальному провадженні не накладався

22.10.2019 року за №11397/24/63-2019 до Національного банку України було направлено лист з приводу вилучених грошових коштів у сумі 170 100,00 гривень, а саме 3402 купюр номіналом по 50 гривень, та роз`ясненням процедури повернення грошових коштів володільцю, тобто Національному банку України до Центрального сховища НБУ.

Проте відповідно до отриманої відповіді за №85-0005/56497 від 30.10.2019 року НБУ відмовився прийняти вищезазначені грошові кошти.

06.07.2020 року кримінальне провадження №0000111 від 05.04.2016року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

У червні 2020 року до Придніпровського районного суду, направлено клопотання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а саме обернення грошових коштів у дохід держави, під час судового засідання представник Національного банку заперечив проти обернення грошових коштів у дохід держави та одночасно не погодився прийняти вилучені грошові кошти.

27.08.2021 направлено листа до НБ України з приводу того чи не заперечує НБ України, що до передачі грошових коштів Черкаському ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», (установа, яка відповідно до внутрішньої інструкції та інших нормативних актів, виявила під час інкасації у своїх бас-терміналах пошкоджені грошові кошти та передала їх у Черкаське відділення НБУ, для дослідження), так як фактичним власником коштів є саме КБ «Приватбанк».

11.10.2021року з НБ України отримано лист, відповідно до якого грошові кошти необхідно передати Черкаському ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У свою чергу ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», має обміняти зазначені пошкоджені банкноти в Національному банку України в установленому порядку на придатні до обігу банкноти.

18.10.2021 направлено листа до АТ КБ «Приватбанк» з приводу чине заперечує банк прийняти грошові кошти, які були вилучені у бас-терміналах під час інкасації та передані для подальшого дослідження до Черкаського відділення НБУ.

05.11.2021 отримано лист з АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого АТ КБ «Приватбанк» у м. Черкаси у разі наявності судового рішення, не заперечує проти прийняття грошових коштів.

Просить вирішити долю речових доказів на користь АТ КБ «Приватбанк» у м. Черкаси, шляхом передачі грошових коштів у сумі 170 100,00 грн. (сто сімдесят тисяч сто грн. 00 коп.), які було передано відділом грошового обігу в Черкаській області Департаменту грошового обігу Національного банку України до СУ ГУ НП в Черкаській області.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч.ч. 1, 2 ст. 1 КПК України).

Слідчий суддя вважає, що, попри формулювання частини другої статті 1 КПК України, - система норм КПК чітко визначає, що повноваження будь-якого суб`єкта кримінального процесу визначаються лише цим Кодексом. Корпус норм КПК свідчить про те, що законодавець визначив повноваження кожного суб`єкта кримінального процесу лише цим Кодексом і виключив будь-яку можливість виводити наявність таких повноважень із положень «інших законів».

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Одним з елементів цього засадничого принципу є доступ до правосуддя, забезпечений незалежними та неупередженими судами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У свою чергу, пункт 18 частини першої статті 3 КПК України визначає: «слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні…».

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Однак, навіть при найширшому розумінні ролі слідчого судді, неможливо узгодити з нею право слідчого судді розширювати - порівняно із законодавством - повноваження державних органів і посадовців. Слідчий суддя може лише обмежити у конкретному випадку, виходячи з обставин справи, використання вже наданих їм законом повноважень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає, у який спосіб суд, слідчий суддя вирішують питання. Таким чином, слідчий суддя має вирішувати питання, які віднесені до його повноважень процесуальним законом і саме в спосіб, передбачений процесуальними нормами.

Відповідно до норм ст. 283 КПК України, закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження арешт на вилучені грошові кошти у кримінальному провадженні не накладався.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчий суддя не є повноважним щодо розгляду вказаного клопотання, саме клопотання не відповідає вимогам закону.

А тому, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про долю речових доказів підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 100, 107, 113, 131, 132, 170-173 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_2 по матеріалам кримінального провадження №0000111 від 05.04.2016року, за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України про долю речових доказів - повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1