Справа № 629/6293/21
Номер провадження 1-і/629/18/21
УХВАЛА

10 листопада 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000090 від 14.04.2021 року за обвинуваченням:

неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, ніде не навчається та не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, на підставі існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не з`явлення за викликом до суду та необґрунтовано затягувати строк розгляду кримінального провадження у суді, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що йому нічого сказати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведені ризики, які викладені в клопотанні, а також не доведено, що ОСОБА_8 неналежним чином вчиняв процесуальні обов`язки. Обвинувачення не обґрунтоване, докази вчинення злочину передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України в матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того зазначив, що обвинувачені зацікавлені в скорішому розгляді справи.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід посилаючись на те, що він на даний час хворіє та не може перебувати в слідчому ізоляторі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання, з підстав викладених адвокатом ОСОБА_5 , зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, тому просив врахувати стан здоров`я його підзахисного та просив застосувати більш м`який запобіжний захід до неповнолітнього у вигляді особистого зобов`язання.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, підтримала думку захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В провадженні судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_9 перебуває кримінальна справа № 629/3015/21 провадження 1-кп/629/313/21 за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Оскільки суддя ОСОБА_9 перебуває у відпустці, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 надійшло для розгляду в провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2021 року неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, до 14.11.2021 року

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Як зазначено в ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, суспільний інтерес у сфері кримінального судочинства полягає в обов`язку суду забезпечити належний захист прав не лише обвинувачених, а також потерпілих, свідків, усталених суспільних відносин через заохочення правомірної поведінки їх учасників та вжиття передбачених законом запобіжних заходів для унеможливлення або ж мінімізації вчинення протиправних діянь.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Доводи захисту про те,що обвинувачений страждає рядом захворювань, та перебуває на диспансерному обліку на думку суду недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на обвинуваченого, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який йому інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. Доказів про те, що ОСОБА_6 у зв`язку з захворюванням не може перебувати в умовах слідчого ізолятора до суду не надано.

Неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, враховуючи встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування обвинувачених від суду, можливість незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких обвинувачуються, особливу суспільну небезпеку протиправних дій обвинувачених, у зв`язку з чим для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку, що застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому задовольняє клопотання прокурора, продовжує неповнолітньому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зазначає, що тяжкість вчинення вказаного злочини викликає саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення обвинувачених, як виключну міру запобіжного заходу. Тому суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволені клопотання захисника.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 331, 372, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 08 січня 2022 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 08 січня 2022 року включно.

У задоволенні клопотань захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Суддя Наталія ЦЕНДРА