Справа№751/783/22
Провадження №1-кс/751/254/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2022 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

особи,розшукуваної за вчинення злочину за межами України - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи ( екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділу міжнародно-правового співробітництва Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи ( екстрадиційний арешт) стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом лінійного управління Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації в аеропорті Шереметьєво здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі № 5000060 за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого пунктом «в» частини 2 статті 229.1 КК Російської Федерації.

Стосовно ОСОБА_4 21.03.2018 слідчим слідчого відділу лінійного управління МВС Російської Федерації в аеропорті Шереметьєво ОСОБА_8 винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину. Проте, пред`явити обвинувачення особисто ОСОБА_4 не виявилося можливим, у зв`язку з чим його 14.07.2020 оголошено у міжнародний розшук.

Рішенням Хімкинського міського суду Московської області Російської Федерації від 16.07.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Працівниками відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 08.11.2021 о 09 годині 30 хвилин розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.10.2021 до ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, а саме до 09 години 30 хвилин 17.12.2021, до отримання запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації з утриманням ОСОБА_4 в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Російської Федерації.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння за законодавством України відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 305 КК України, яке є тяжким злочином.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинений злочин не минув.

Офісом Генерального прокурора Чернігівській обласній прокуратурі доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.12.2021року залишеною без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.01.2022року, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації, але не більше 12 місяців.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані докази.

ОСОБА_4 та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати менш суворий запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, слідчим суддею встановлено, що 21.03.2018 слідчим слідчого відділу лінійного управління МВС Російської Федерації в аеропорті Шереметьєво ОСОБА_8 винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якості обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого пунктом «в» частини 2 статті 229.1 КК Російської Федерації (а.с.9-10).

Відповідно до постанови оперуповноваженого ОУР ЛУ МВД Росії в аеропорті Шереметьєво УТ МВД Росії по ЦФО ОСОБА_9 від 14.07.2021 року ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук (а.с.13-14).

Постановою Хімкинського міського суду Московської області Російської Федерації від 16.07.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.15-16).

Відповідно до протоколу затримання особи від 08.11.2021 року працівниками відділу кримінальної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 08.11.2021 о 09 годині 30 хвилин розшукуваного ОСОБА_4 затримано (а.с.82-83)

Відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15.12.2021року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ( екстрадицій ний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу до Російської Федерації до 15.02.2022року (а.с.33-36). Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.01.2022року ухвалу Новозаводського районного суду від 15.12.2021року залишено без змін ( а.с.38-41).

06.12.2021 року до Офісу Генерального прокурора надійшов запит компетентних органів Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.6-8).

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно із ч. 4 ст. 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ратифікованої із застереженнями Законом № 240/94-ВР ( 240/94-ВР ) від 10.11.1994 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 60 Конвенції після одержання вимоги запитувана Договірна Сторона негайно вживає заходи до взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видача не може бути здійснена.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Положеннями п. f ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме законного арешту або затримання особи щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

На даний час екстрадиційна перевірка відносно ОСОБА_4 прокуратурою Чернігівської області не закінчена, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки на території України, так як з дружиною він не проживає, дітей не має, постійне місце проживання на території України у нього відсутнє, оскільки за зареєстрованим місцем проживання він жодного дня не проживав, що підтвердив сам ОСОБА_4 у судовому засіданні, строк дії договору про оренду житла за останнім фактичним місцем проживання закінчився, крім того, за поясненнями ОСОБА_4 , наданими у судовому засіданні, територію Російської Федерації він покинув саме з метою уникнення кримінального покарання у вигляді реального позбавлення волі, а тому враховуючі всі наявні та викладені вище ризики слідчий суддя дійшов висновку, що належна процесуальна поведінка особи, розшукуваної за вчинення злочину за межами України не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Керуючись ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, статями 177, 178, 183, 184, 194, 376, 584, 585 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) задовольнити частково.

Продовжити громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам до Російської Федерації, строком до 14 березня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2022 року.

Слідчий cуддя ОСОБА_1