Справа №522/1017/22
Провадження № 1-кс/522/429/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням ОСОБА_2 про скасування арешту на майно у порядку ст. 174 КПК України.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування арешту з майна, яке вмотивовано таким.

У провадженні СВ по розслідуванню ДТП МВС України УВС м. Одеси перебувала кримінальна справа, в рамках якої 29.11.2003 слідчим у порядку передбаченому КПК України (в ред. 1960 року) накладено арешт нерухомого майна на майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний арешт зареєстровано 10.05.2008 Першою Одеською державною нотаріальною конторою під реєстраційним номером обтяження 7158836.

У 2003 році у провадженні Жовтневого районного суду м. Одеси у провадженні судді ОСОБА_3 знаходилась кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за вчинення злочину передбаченого 286 КК України.

За твердженнями заявника, вироком Жовтневого районного суду м. Одеси постановлено виправдувальний вирок за ст. 286 КК України, однак рішення щодо скасування арешту не прийнято. За таких обставин, заявник просить скасувати арешт.

Власник майна у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі.

Слідчий чи прокурор до судового засідання не з`явився.

Розглянувши заяву, приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.

Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Отже, виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, постанова про арешт майна продовжує свою дію до цього часу.

Інституту судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову та/або можливої конфіскації, з огляду на зміст пункту сьомого частини першої статті 253, пункту восьмого частини першої статті 324, частини тринадцятої статті 335 цього Кодексу передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення за результатами такого розгляду вироку у кримінальній справі, направленій до суду з обвинувальним висновком.
Згідно зі статтею 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому у застосуванні відповідного заходу відпала потреба.
Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час кримінального провадження, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому КПК України 2012 року. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження КПК України не передбачає.
Окрім цього, слідчий суддя під час розгляду справ, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі N 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Відповідно до висновку Великої палати Верховного суду викладеного у справі №911/1247/18 від 21.08.2019 року, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

Така правова позиція відповідає висновкам, викладеним раніше Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц та Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13.

Крім цього, до вказаної заяви особою не надано будь-яких підтверджуючих відомостей, про накладення арешту на майно як то постанова слідчого, не надані засвідчені копії документів, які підтверджують право власності особи на майно.

Враховуючи вище викладене суддя дійшов до висновку, що клопотання про скасування арешту по кримінальній справі не може бути розглянуто, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Провадження по клопотанню ОСОБА_2 про скасування арешту на майно у порядку ст. 174 КПК України закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_4
03.02.2022