Провадження № 1-кп/301/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2022 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у режимі відеоконференції в залі суду, клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_3 , та клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 року, стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вітлянка, Соль-Ілецького району, Оренбурзьткої області, Російської Федерації, громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.5 ст. 191 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7 ,

захисники - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

обвинувачені - ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,

представник потерпілого - ОСОБА_8 ,

представник потерпілого - ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 року у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Так, адвокат посилається на те, що дане кримінальне провадження виділено із кримінального провадження № 000974 від 05 листопада 2015 року. За твердженням захисника, 18 місячний строк досудового розслідування сплинув ще 05 травня 2017 року, і після спливу цього строку, сторона обвинувачення складає повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 , однак безпосередньо не вручає їй таке повідомлення. На обґрунтування пропущених строків досудового розслідування, адвокат посилається також на необґрунтованість постанов про зупинення досудового розслідування, які були прийняті у даному провадженні без відповідних правових підстав та обґрунтувань. Окрім цього, строк досудового розслідування після повідомлення особі про підозру також сплинув у зв`язку із незаконністю постанов про зупинення досудового розслідування.

Крім цього, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. Обґрунтовує своє клопотання тим, що 25.07.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; 22.09.2017 строк досудового розслідування продовжено до 6-ти місяців тобто до 25 січня 2018 року. 06 жовтня 2017 року слідчий зупиняє досудове розслідування у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 у розшуку, яка на твердження адвоката, місця мешкання не покидала. Це рішення слідчого, було погоджено прокурором відомості про призначення якого були відсутні у ЄРДР. 30 жовтня 2017 року досудове розслідування відновлено. 09.01.2018 строк досудового розслідування продовжено до 12 місяців тобто до 17 серпня 2018 року, а 16.03.2018 слідчий знову зупиняє досудове розслідування у зв`язку із перебуванням іншої підозрюваної на лікарняному, водночас, за твердженням адвоката, жодних медичних документів, які б підтверджували факт перебування особи на лікуванні, матеріали кримінального провадження не містять. 28 березня 2018 року досудове розслідування відновлене, а відтак 11 квітня 2018 року зупинене у зв`язку із лікуванням ОСОБА_10 , знову ж таки без будь-якої аргументації і медичного підтвердження. З 20 квітня 2018 року по 06 листопада 2020 року досудове розслідування було зупинене у зв`язку із лікуванням ОСОБА_10 . Таким чином, вказані дії слідчого. На думку сторони захисту безспірно свідчать про незаконність зупинення провадження, а тому і про сплив строків досудового розслідування станом на момент подання обвинувального акту до суду. На підтвердження своїх доводів, адвокат ОСОБА_4 надав відомості щодо руху кримінального провадження, отримані на виконання ухвали суду про надання тимчасового доступу до документів.

Також, захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 року у зв`язку із тим, що стосовно ОСОБА_11 , яка була підозрюваною у рамках кримінального провадження № 000974 від 05 листопада 2015 року, висунуте звинувачення тільки у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, однак саме у зв`язку із припущенням, що ОСОБА_11 вчинила злочин передбачений ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 ч. 5 ст. 191 КК України разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншими особами, проводилось досудове розслідування. Таким чином, існує нескасована постанова слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК України щодо того самого діяння, що розслідувалось з дотриманням вимог щодо підслідності.

Під час підготовчого провадження, до суду також надійшли скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконні рішення слідчого на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року; на незаконну бездіяльність слідчого та прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року; на незаконні дії та рішення прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року; на незаконні рішення та дії прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 24 грудня 2021 року; на незаконні дії прокурора та слідчого на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 24 грудня 2021 року.

Адвокат ОСОБА_3 окрім іншого заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Позиція учасників судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні і просив закрити провадження у справі.

Обвинувачена ОСОБА_6 клопотання свого захисника підтримала у повному обсязі, просила закрити провадження у справі

Прокурор заперечив проти клопотання, з тих підстав, що стороною обвинувачення обвинувальний акт скеровано до суду в межах строку досудового розслідування та жодних порушень норм кримінального процесуального законодавства допущено не було.

Предствники потерпілих залишили питання на розсуд суду.

Положення закону, якими керувався суд при вирішенні клопотання.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 42. Підозрюваний, обвинувачений

1. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Стаття 115. Обчислення процесуальних строків

1. Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

3. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

5. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

6. Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

7. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Стаття 217. Об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування

1. У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

3. У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

4. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

5. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

6. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Стаття 219. Строки досудового розслідування

1. Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

5. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Стаття 219. Строки досудового розслідування ( в ред. Закону № 4651-VI від 13 квітня 2012 року)

1. Досудове розслідування повинно бути закінчено:

1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

2. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;

2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Стаття 280. Підстави та порядок зупинення досудового розслідування ( в ред. Закону № 314-VII від 23.05.2013)

1. Досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо:

1) підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умови підтвердження цього відповідним медичним висновком;

2) підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме;

2-1) слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування;

3) наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

2. До зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

3. Якщо у кримінальному провадженні є два або декілька підозрюваних, а підстави для зупинення стосуються не всіх, прокурор має право виділити досудове розслідування і зупинити його стосовно окремих підозрюваних.

4. Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

5. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Стаття 284. Закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи

Назва статті 284 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013 з урахуванням змін, внесених Законом № 1207-VII від 15.04.2014\
1. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо:

після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Частину першу статті 284 доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін - див. пункт 4 § 2 розділу 4 Закону\

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали.
Старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 , із затвердженням прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000400 від 16 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

Даний обвинувальний акт надійшов на адресу суду 17 червня 2021 року.

Кримінальне провадження № 0000400 від 16 березня 2021 року є виділеним із кримінального провадження №000974 від 05 листопада 2015 року на підставі постанови прокурора ОСОБА_13 від 16 березня 2021 року.

Як вбачається із руху кримінального провадження № 0000400 від 16 березня 2021 року, жодних слідчих (розшукових) дій у межах цього провадження не здійснювалось, а докази, якими обґрунтовується обвинувачення, і які були відкриті сторонам кримінального провадження є отриманими під час досудового розслідування №000974 від 05 листопада 2015 року.

Таким чином, для надання правильної оцінки порушеним адвокатами у клопотаннях питанням, суд повинен установити, положення якого закону є прийнятними, та чи має суд право у цілому, приймати рішення про закриття кримінального провадження за таких обставин.

Так, Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, встановлено право учасників кримінального провадження ініціювати питання щодо закриття кримінального провадження з тих підстав, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Як зазначено в Перехідних положеннях до цього Закону, зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 15 березня 2018 року.

Однак, даним Законом не встановлено дій учасників кримінального провадження, у тому числі суду, у разі, якщо відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені після введення таких змін, однак, докази здобуті у межах інших кримінальних проваджень, що були розпочаті до.

Така не відповідність створює певну правову проблему у застосуванні процесуальних норм, та чинним Кримінальним процесуальним кодексом не врегульовані шляхи її вирішення, тому суд повинен керуватися Загальними засадами кримінального провадження, як аналогією Права.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У статті 17 КПК України, визначено, що підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Таким чином, суд дійшов переконання, що розгляд відповідних клопотань про закриття кримінального провадження відповідають загальним засадам кримінального провадження, а тому суд повинен надати їм відповідну правову оцінку, та прийняти процесуальне рішення, що передбачене Кримінальним процесуальним кодексом.

Станом на момент початку досудового розслідування у результаті якого і зібрано, на твердження прокурора, достатньо доказів для формулювання обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тобто станом на 05 листопада 2015 року, діяли інші правові норми, які регламентували порядок обрахунку строків досудового розслідування і їх продовження. Згідно із ст. 5 КПК процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання. Тому, надаючи оцінку дотримання строків, суд повинен керуватися нормами, які були діючими на той час.

Стаття 219 КПК України, у редакції Закону від 13 квітня 2013 року, на відміну від діючої, не містила обмежень у строку досудового розслідування до моменту пред`явлення повідомлення про підозру. Тобто, на початку кримінального провадження строк досудового розслідування не обраховувався, і єдиною причиною для початку обрахунку таких строків законодавець визначив пред`явлення повідомлення про підозру.

Як встановлено із роздруківок (скриншотів) інформації з ЄРДР, яка стосується руху кримінального провадження №00000974 від 05.11.2015:

05.11.2015 о 18:50 користувачем ОСОБА_14 зареєстровано провадження;

06.11.2015 о 13:00 користувач ОСОБА_15 призначив попереднього прокурора (відомостей про якого не відображено);

12.11.2015 о 10:21 користувач ОСОБА_15 призначив прокурорів: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

28.12.2015 о 19:14 користувач ОСОБА_15 призначив прокурорів: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

23.05.2016 о 16:04 користувач ОСОБА_21 визначив підслідність за ГСУ НП України;

23.05.2016 о 16:04 користувач ОСОБА_21 призначив попереднього прокурора (відомостей про якого не відображено);

23.05.2016 о 17:16 користувач ОСОБА_22 прийняв провадження;

10.03.2017 о 10:07 користувач ОСОБА_22 виставляючи часом дії 07.03.2017, вносить відомості про повідомлення про підозру особі ОСОБА_11 .

Таким чином, з моменту пред`явлення повідомлення про підозру розпочинають обраховуватися строки досудового розслідування, а саме з 07 березня 2017 року.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до послідовного відображення дій у ЄРДР, відомостей про проведені слідчі (розшукові) заходи немає, як і про проведені будь-які інші процесуальні дії, що свідчили б про активне проведення досудового розслідування. Також, користувачами допущене не своєчасне внесення відомостей до ЄРДР, що хоч і не є предметом оцінки судом і не впливає на його мотиви.

05.05.2017 15:01 користувач ОСОБА_23 продовжив строк досудового розслідування від 3-х до 6-ти місяців, тобто до 07 вересня 2017 року;

06.07.2017 о 12:39 користувач ОСОБА_23 призначив прокурорів: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;

13.07.2017 о 11:26 користувач ОСОБА_23 призначив прокурорів: ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ;

20.07.2017 о 18:45 користувач ОСОБА_23 призначив прокурорів: ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 ;

25.07.2017 о 16:10 користувач ОСОБА_23 вносить відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

01.08.2017 о 19:24 користувач ОСОБА_31 призначив прокурорів: ОСОБА_24 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_27 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 ;

07.08.2017 о 19:18 користувач ОСОБА_22 вносить відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_10 ;

08.08.2017 о 09:35 ОСОБА_34 вносить відомості про приєднання кримінального провадження №0002537, підстава: не встановлено підозрюваних, проте є підстави вважати, що кримінальні правопорушення вчинені однією особою (особами);

23.08.2017 о 18:27 користувач ОСОБА_22 вносить відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_6 ;

23.08.2017 о 18:33 користувач ОСОБА_22 вносить відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_6 ;

06.09.2017 об 11:05 ОСОБА_34 вносить відомості про виділення кримінального провадження 0001329, підстава: дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень;

22.09.2017 о 15:36 користувач ОСОБА_35 продовжила строки досудового розслідування від 3-х до 6-ти місяців.

Як уже було визначено судом, строк досудового розслідування кримінальних проваджень, розпочатих до 18 березня 2018 року обраховувався виключно з моменту повідомлення особі про підозру. Послідовний порядок продовження строку досудового розслідування визначено у ст. 294 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КПК України (в ред. Закону № 1697-VII від 14.10.2014 ), якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:

1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;

2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником;

3) до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором України чи його заступниками.

3. Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.

Із хронологічно, і повно викладених відомостей руху кримінального провадження, можна дійти таких висновків.

05 травня 2017 року, керівник регіональної прокуратури або його перший заступник чи заступник прийняв рішення про продовження досудового слідства до шести місяців тобто 07 вересня 2017 року.

22 вересня 2017 року керівник регіональної прокуратури або його перший заступник чи заступник прийняв рішення про продовження досудового слідства знову ж таки до шести місяців і на цей раз, визначає закінчення такого строку - 25 січня 2018 року.

Так, суд вважає, що вказаний процесуальний документ прийнятий після спливу строку досудового розслідування, адже у кримінальних провадженнях, де кілька підозрюваних, строк досудового розслідування обраховується із моменту першого повідомлення про підозру; пред`явлення підозри іншим особам у цьому ж провадженні не визначає нових строків досудового розслідування і не може вважатися автоматичним його продовженням.

У статті 219 КПК України ( в ред. Закону № 4651-VI від 13 квітня 2012 року) визначено, що: «досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.» Однак, таке формулювання не означає, що сторона обвинувачення має рівно два місяці із моменту повідомлення про підозру, адже як уже суд зазначав вище, перебіг строків досудового слідства розпочинався із першого пред`явлення підозри.

Згідно зі ст. 9 КПК України Загальних засад кримінального провадження, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Кримінальний процесуальний кодекс, чітко визначав процесуальних осіб, які мали виключне право для прийняття рішення про продовження досудового розслідування, і таке рішення повинно було бути прийнятим відповідно до встановленого Законом порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що справді, усі подальші процесуальні дії, у тому числі: продовження строків досудового розслідування, зупинення провадження, виділення кримінального провадження № 0000400, зміна повідомлення про підозру, складення і направлення до суду обвинувального акту відбувалось поза межами строків визначених ст. 219 КПК України, що є безумовною підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Суд повинен забезпечувати баланс між втручанням у права особи та суспільними інтересами. Звичайно, кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є особливо тяжкими, однак, це не виправдовує допущених стороною обвинувачення порушень. Суд не може допускати будь-яких зловживань зі сторони державних органів, адже це суперечить завданням покладеним на судочинство у цілому, а допускаючи свавілля будь-яких учасників процесу - не можуть бути виконані завдання покладені на кримінальне провадження.

Для дотримання загальних засад кримінального провадження, кожен учасник повинен діяти у межах визначених Законом. Водночас, дії сторони обвинувачення є більш суворо регламентовані, чітко визначені, а порушення таких норм - мають більш тяжкі наслідки. Підозрюваний чи обвинувачений користується презумпцією невинуватості, тягар доведення вини, дотримання процесуального порядку під час кримінального провадження і дотримання прав підозрюваного (обвинувачення) лежить на стороні обвинувачення.

На стадії підготовчого судового провадження, суд обмежений у наданні оцінки доказам, вирішенні питань, які перелічені в ст. 368 КПК України, а може тільки вирішувати ті питання, які потребують вирішення згідно зі ст. 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути подані скарги виключно на рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом, та інші рішення, дії чи бездіяльність, що прямо не передбачені у ст. 303 КПК України. Закон не надає можливості оскаржувати рішення про зупинення досудового розслідування уже після його закінчення. Тому суд не тільки не може надати оцінку постановам слідчого про зупинення досудового розслідування, а і не має такого права. Виключно слідчий суддя, про що і зазначено у ч. 2 ст. 282 КПК України, може скасувати таку постанову, а тому і надати оцінку її вмотивованості та обґрунтованості.

У даному випадку, сторона захисту була ініціатором перевірки дотримання процесуального строку згідно із п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто винесла на розгляду суду згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України відповідне питання, а тому суд повинен був ретельно проаналізувати твердження захисників і надати їм правову оцінку. Не зважаючи на те, що мотиви викладені захисниками, і мотиви, які виклав суд, не збігаються, це не перешкоджає суду прийняти рішення про закриття кримінального провадження, адже і справді були допущені порушення, що виключають можливість подальшого кримінального провадження.

При цьому судом враховується, що Верховний Суд у складі колегії суддів Верховний Суд Третьої судової палати Касаційного кримінального суду зробив висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, який викладений у постанові від 15вересня 2021року усправі №711/3111/19,згідно якого кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст.219 КПК в частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 згаданої статті встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим не доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoffv. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно вимог частини 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; наявності на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення; необхідності отримання міжнародної допомоги в рамках кримінального провадження тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Злочин, передбачений частиною п`ятою статті 191 Кримінального кодексу України, не є тяжким чи особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи викладене, строк досудового розслідування - не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Судом встановлено, що з моменту оголошення про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше установленого строку, майже 4-ри роки, строк досудового розслідування відносно цих підозрюваних не був продовжений у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 10 ч.1 ст.284 КПК України.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вважає його необґрунтованим, з огляду на таке.

У даному провадженні, як і у провадженні №000974 від 05 листопада 2015 року, ні слідчим, ні прокурором, згідно із наданими доказами, не приймалось рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України у зв`язку із: 1.) відсутністю складу злочину, 2.) події злочину, 3.) набранння чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, чи 4.) досягнення податкового компромісу.

Те, що дії різних осіб, у межах одного кримінального провадження кваліфікуються за різними статтями (частинами статей) Закону України про кримінальну відповідальність свідчить виключно про індивідуалізацію кримінальної відповідальності і дотримання принципу суб`єктивного ставлення за вину, а тому не може бути підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Щодо інших питань, які були порушені стороною захисту, під час підготовчого судового провадження, суд враховує таке.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Зважаючи на те, що кримінальне провадження має бути закритим на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто суд реалізує право визначене п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, підстав для розгляду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у суду немає, а тому таке клопотання слід залишити без розгляду.

Крім цього, як уже побічно було зазначено судом вище, є скарги, які не можуть бути предметом розгляду на підготовчому судовому засіданні. Підстав для розгляду скарг на інші дії, бездіяльність чи рішення прокурора чи слідчого, зважаючи на прийняття рішення про закриття кримінального провадження, судом не встановлено, а тому їх слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 7, 8, 9, 20, 21, 28, 42, 46, 53, 100, 101, 113, 124, 174, 182, 219, 283, 284, 290, 293, 294, 314, 393, 395, 532, 533 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 , та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 року у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 - закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000400 від 16 березня 2021 - закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без розгляду.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконні рішення слідчого на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року залишити без розгляду.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконну бездіяльність слідчого та прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року залишити без розгляду.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконні дії та рішення прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 16 липня 2021 року залишити без розгляду.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконні рішення та дії прокурора на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 24 грудня 2021 року залишити без розгляду.

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на незаконні дії прокурора та слідчого на підставі ч. 2 ст. 303 КПК України від 24 грудня 2021 року залишити без розгляду.

Процесуальні витрати покласти на державу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Віктор ПОПРЕВИЧ

21.01.2022