Ухвала
іменем України
3 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 1-17/2004
провадження № 51 2509 зно19

Верховний Суд колегією Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року,
встановив:
Вироком апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року ОСОБА_4 засуджено за п. 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.296, ч.1 ст.122, із застосуванням положень ст.70 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. За ч.1 ст.162 КК ОСОБА_4 виправдано за відсутністю в його діях складу цього злочину.
Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України (далі ВСУ) від 15 лютого 2005 року вирок апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року щодо засудженого ОСОБА_4 залишено без змін.

Ухвалою судді Верховного Суду від 22 травня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 залишено без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Верховного Суду від 12 червня 2019 року заяву засудженого ОСОБА_4 повернуто на підставі статей 429, 462, 464, 467 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у зв`язку з не усуненням в повному обсязі недоліків, зазначених в ухвалі судді від 22 травня 2019 року.
Ухвалою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 червня 2019 року на підставі ч.1 ст.461, ч.3 ст.464, ч.3 ст.429 КПК відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року за нововиявленими обставинами, а заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами повернуто засудженому.
05 серпня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 від 31 липня 2021 року, яка ухвалою судді Верховного Суду від 10 серпня 2021 року залишена без руху та надано йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків. При цьому ОСОБА_4 також подав клопотання від 31 липня 2021 року про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в порядку п.5-2, ч.2 ст.462 КПК.
При залишенні без руху заяви ОСОБА_4 в ухвалі судді Верховного Суду від 10 серпня 2021 року було зазначено, що:
- у заяві не містяться обґрунтування з посиланням на обставини, які підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких, зазначено у ч. 2 ст. 459 КПК, що не були відомі та не могли бути відомі суду і заявнику як під час розгляду справи судом першої інстанції 11 жовтня 2004 року так і при перегляді судом касаційної інстанції 15 лютого 2005 року кримінальної справи за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 ;

- засудженим у заяві не наведено належних обґрунтувань, яким чином вказані ним обставини узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК, та яким чином, на його думку, технічна помилка в оскаржуваній ухвалі, наявність розпорядження судді ВСУ про повернення ухвали, не приведення у відповідність з нормами КК судимості, неправильна кваліфікація його дій та необґрунтоване врахування обтяжуючих покарання обставин, наявність у справі неналежних і недопустимих доказів, порушення права на захист, суперечності при зазначенні його судимостей свідчать про наявність нововиявлених обставин, при тому що, він особисто був присутній у судовому засіданні 15 лютого 2005 року в суді касаційної інстанції та копію ухвали отримав 03 березня 2005 року під розписку, і не міг не знати про зазначені ним порушення;
- посилаючись як на нововиявлену обставину, а саме на те, що його не було повідомлено і не ознайомлено з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_6 щодо негайного повернення ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року без виконання, що у матеріалах кримінальної справи міститься замінена копія оскаржуваної ухвали від 15 лютого 2005 року та відсутня засвідчена належним чином копія цієї ухвали, яку він отримав 03 березня 2005 року, ОСОБА_4 у заяві не зазначив обґрунтувань про те, яким чином таке порушення вплинуло на законність прийнятого судового рішення у кримінальній справі та не вказав про те, у який час конкретно він дізнався чи міг дізнатися про зазначені обставини, враховуючи те, що він був присутній під час розгляду в касаційному порядку справи;
- вимога засудженого про скасування, в тому числі й постанови Охтирського міського суду Сумської області від 30 квітня 2004 року та вирішення питання про закриття кримінальної справи щодо нього, не узгоджується з повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, визначеними положеннями ч.1 ст. 467 КПК;
- порушення засудженимпитання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2004 року та вимога про його скасування, не ґрунтується на положеннях ч. 1 ст. 463, ч. 1 ст. 467 КПК;
- у клопотанні про поновлення строку ОСОБА_4 не навів жодних мотивів, коли конкретно він дізнався чи міг дізнатися про обставини, які, на його думку, свідчать про порушення його прав у частині невиконання професійних обов`язків адміністрацією слідчого ізолятора щодо неповідомлення і не ознайомлення під розписку з розпорядженням судді ВСУ ОСОБА_6 про повернення ухвали від 15 лютого 2005 року, ще й станом на сьогодні, що призвело до пропуску ним строку, та не зазначив, яким чином таке порушення могло вплинути чи вплинуло на своєчасність подання ним відповідної заяви в строк, передбачений КПК.
На виконання зазначеної ухвали Суду в межах зазначеного строку засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою від 26 серпня 2021 року, яка надійшла до Суду 28 серпня 2021 року та у якій він зазначає про те, що:
- 22 лютого 2005 року ВСУ було надіслано до Сумського слідчого ізолятора три копії ухвали від 15 лютого 2005 року, одну із копій якої йому було вручено 03 березня 2005 року, а 28 лютого 2005 року суддею ВСУ ОСОБА_6 на адресу слідчого ізолятора надіслано розпорядження про повернення ухвали від 15 лютого 2005 року без її виконання у зв`язку з допущенням технічної помилки, що підлягало обов`язковому виконанню і яке було виконано таємно, не зважаючи на те, що таке розпорядження є офіційним процесуальним рішенням і як оригінал відсутнє в матеріалах справи № 1-17/2004, та про зміст якого йому та суду першої й касаційної інстанції не було повідомлено адміністрацією слідчого ізолятора;
- якщо б випадково він не виявив зазначене розпорядження про повернення ухвали від 15 лютого 2005 року в особовій справі після 2018 року, то про такий документ ніколи не стало б відомо;
- на момент прийняття рішення судом касаційної інстанції 15 лютого 2005 року помилка в тесті ухвали була, але суду не була відома, і така помилка, на його думку є нововиявленою обставиною в розумінні п.4 ч.2 ст.459 КПК, тобто є іншою обставиною, що не передбачена переліком вказаної процесуальної норми, який не є вичерпним, та яка не може бути виправлена як описка в порядку, передбаченому ст.409-411 КПК України в редакції 1960 року;
- ухвала від 15 лютого 2005 року визнана помилковою, не виконувалася і є не скасованою, а вирок суду першої інстанції від 11 жовтня 2004 року залишився не переглянутий судом касаційної інстанції та помилково звернутий до виконання;
- враховуючи п.4 ч.2 ст.459 КПК суд касаційної інстанції не досліджує доказів, але перевіряє правильність застосування норм матеріального і процесуального права в кримінальній справі, тому на його думку, за наявності вказаної ним нововиявленої обставини, а саме розпорядження судді ОСОБА_6 про повернення ухвали касаційного суду, в сукупності з іншими порушеннями в ухвалі ВСУ, Суд може надати свої висновки про правильність чи неправильність встановлених даних про його особу, наявність обтяжуючих покарання обставин, порушення права на захист під час досудового слідства з урахуванням ст. 35 КПК, правильність кваліфікації його дій.
У частині пропуску строку подання заяви за нововиявленими обставинами засуджений вказує на те, що на даний час суд першої та касаційної інстанції не повідомлені про повернення у березні 2005 року ухвали ВСУ від 15 лютого 2005 року без її виконання, та що йому не було роз`яснено захисником наслідки розпорядження судді ОСОБА_6 , його права в розумінні положень статей 55, 129 Конституції України, ч.2 ст.24 КПК.
У заяві про усунення недоліків засуджений ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувану ухвалу ВСУ від 15 лютого 2005 року та постановити нову ухвалу, якою відновити провадження у кримінальній справі №1-17/2004 на стадії перегляду вироку від 11 жовтня 2004 року за його скаргою та його захисника, з направленням матеріалів кримінальної справи до Сумського апеляційного суду для розгляду, скасувати або змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його з-під варти, також просить призначити йому захисника, заяву розглянути з його участю.
Водночас, засудженим подано повідомлення від 18 серпня 2021 року, що надійшло до Суду 26 серпня 2021 року, у якому він вважає, що нововиявленою обставиною є таємне виконання начальником слідчого ізолятора у 2005 році розпорядження судді ОСОБА_6 щодо негайного повернення ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2005 року. Просить прийняти до розгляду його повідомлення разом з доданим до нього розпорядженням, вирішити питання відповідно до вимог ч.1 ст.7, ч.2 ст.24 КПК про поновлення його конституційних прав з метою отримання ним постановленого рішення суду касаційної інстанції в частині перегляду вироку від 11 жовтня 2004 року, який є незаконним через помилковість ухвали від 15 лютого 2005 року.
Розглянувши заяву засудженого, з урахуванням його заяви про усунення недоліків, та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамине підлягає задоволенню, а заява підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, окрім іншого зазначаються:

обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду,
обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог до суду.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження, усунення суперечностей у доказах та перевірки процедури розгляду справи. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
У заяві про усунення недоліків, засуджений зазначає про те, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального і процесуального права, та за наявності розпорядження судді ОСОБА_6 про повернення ухвали касаційного суду, що на його думку є нововиявленою обставиною, в сукупності з іншими порушеннями в ухвалі ВСУ, Суд може надати свої висновки про правильність чи неправильність встановлених даних про його особу, наявність обтяжуючих покарання обставин, порушення права на захист під час досудового слідства з урахуванням ст. 35 КПК, правильність кваліфікації його дій. Однак, зазначені посилання засудженого у заяві не ґрунтуються на положеннях вищезазначених норм КПК.
Так, зі змісту заяви про усунення недоліків та повідомлення від 18 серпня 2021 року убачається, що нововиявленими обставинами в розумінні п.4 ч.2 ст.459 КПК ОСОБА_4 вважає:

- саме допущення помилки в ухвалі від 15 лютого 2005 року, яка на момент прийняття рішення судом касаційної інстанції суду не була відома, визнання ухвали від 15 лютого 2005 року помилковою, яка не виконувалася і є не скасованою, а вирок суду першої інстанції від 11 жовтня 2004 року не переглянутий судом касаційної інстанції та помилково звернутий до виконання;
- таємне виконання начальником слідчого ізолятора у 2005 році розпорядження судді ВСУ ОСОБА_6 щодо негайного повернення ухвали суду касаційної інстанції від 15 лютого 2005 року без її виконання, що є остаточним процесуальним рішенням, про виконання якого він та суди першої й касаційної інстанції не були повідомлені.
Однак, враховуючи положення п.5 ч.2 ст.462 КПК, на думку Суду, ОСОБА_4 не навів належних обґрунтувань, яким чином вказані ним обставини узгоджуються з положеннями п.4 ч.2 ст.462 КПК, та яким чином, на його думку, допущена помилка в оскаржуваній ухвалі, наявність і виконання розпорядження судді ВСУ про повернення ухвали без її виконання, не повідомлення його та суди першої та касаційної інстанції про наявність такого розпорядження свідчать про наявність нововиявлених обставин, які вплинули на законність прийнятого судового рішення у кримінальній справі, при тому, що копію ухвали від 15 лютого 2005 року він отримав 03 березня 2005 року під розписку.

Окрім цього, відповідно до частини 3 статті 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила частини третьої ст. 429 КПК.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 429 КПК скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху.
Таким чином, зі змісту заяви від 26 серпня 2021 року не вбачається, що засуджений ОСОБА_4 усунув недоліки, вказані в ухвалі судді Верховного Суду від 10 серпня 2021 року, тому його заява з цих підстав підлягає поверненню.
Відповідно до ч. 1 ст. 461 КПК заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Водночас, з наявних матеріалів вбачається, що із заявами про перегляд судового рішення ОСОБА_4 звертався до Верховного Суду вперше у травні 2019 року, і вдруге звернувся із заявою 31 липня 2021 року, а у заяві про усунення недоліків зазначив про виявлення ним після 2018 року у особовій справі наявність розпорядження судді ВСУ, однак при цьому засуджений не зазначив про наявність будь-яких перешкод для звернення як після 15 лютого 2005 року з заявою щодо ознайомлення з матеріалами справи, а потім із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, так і у 2018 році в межах трьох місяців, та про наявність таких перешкод у клопотанні та заяві ним належним чином не мотивовано.
Отже, із клопотання та заяви про усунення недоліків не вбачається, що засудженим дотримано положення передбачені ч.1 ст. 461 КПК щодо строку звернення із заявою про перегляд судового рішення.

Належних аргументів на підтвердження поважності причин, через які засуджений не мав об`єктивної можливості подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинамипротягом трьох місяців з дня як він дізнався або міг дізнатися про ці обставини, у клопотанні та у заяві про усунення недоліків не наведено.
Інших поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в клопотанні не зазначено.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо вона подана після закінчення строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку про перегляд ухвали ВСУ за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення щодо нього, разом з клопотанням та усіма доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_4 .
Водночас, прохання засудженого розглянути заяву з його особистою участю та призначити йому захисника через Київський регіональний центр, не може бути вирішено на даній стадії провадження, оскільки такі питання вирішуються судом касаційної інстанції у разі відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Проте, засуджений не позбавлений процесуального права особисто звернутися до вказаного центру із відповідною заявою для вирішення такого питання, про що йому зазначалося в ухвалі від 10 серпня 2021 року.

Керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК, Суд

постановив:
Відмовити ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року за нововиявленими обставинами.
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 15 лютого 2005 року повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3