ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4960/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №000050 від 29.06.2021 року, зареєстрованому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки Audi A8, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був вилучений протоколом обшуку від 21.12.2021.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз викладених норм дає підстави слідчому судді дійти висновку, що із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки Audi A8, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що вищевказаний автомобіль належить підозрюваному ОСОБА_4 , проте згідно доданої до клопотання інформації щодо реєстраційних даних на автомобіль марки Audi A8, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , його власником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Всепереч вказаній нормі закону до клопотання про арешт майна не додані докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження автомобілем саме підозрюваним, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна відповідно до вимог ст. 172 КПК України для усунення недоліків, оскільки клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №000050 від 29.06.2021 року, зареєстрованму за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК Україниу, повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1