Справа № 182/7386/21
Провадження № 1-кп/0182/1145/2021
У Х В А Л А
Іменем України

16.12.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000436 від 17.06.2021 відносно обвинувачених:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Джанкой Автономної республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого до моменту затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого до моменту затримання за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених (доставлених під вартою) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Ухвалою від 29.10.2021 року було призначене підготовче судове засідання на 29.10.2021 року, яке в подальшому відкладалось.

3.Під час підготовчого засідання судом на виконання вимог ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) було поставлено питання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

4.Крім того, обвинуваченим було роз`яснено право на розгляд кримінального провадження колегіальним складом суду, у складі трьох суддів. Обвинувачені такого клопотання не заявили.

5.Прокурор ОСОБА_5 просив призначити справу до судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати суддею одноособово. Також прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строком на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені ст.177 КПК, які були враховані при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, ризик вчинення інших корисливих кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачуються у тяжких та особливо тяжких злочинах за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років та вони повністю усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень їх прав та свобод, також їм відомі адреси потерпілих та свідків. Окрім того прокурор зауважив, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності. На підставі викладеного вважає, що інші менш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належне виконання процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам.

6.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду суддею одноособово, однак заперечили проти заявленого клопотання сторони обвинувачення та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою місця реєстрації та проживання, оскільки клопотання прокурора на їх думку є необґрунтованим, прокурором не доведені вказані ризики, а обвинувачений в свою чергу має міцні соціальні зв`язки, до затримання працював, намірів впливати на потерпілих та свідків чи переховуватися від суду не має.

7.Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 також не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, розгляд здійснювати суддею одноособово, але заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просили змінити запобіжний захід на особисту поруку батьку обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки клопотання прокурора необґрунтоване, ОСОБА_8 бажає встановлення істини, після інкримінованих йому подій не ухилявся від слідства, а постійно працював, має постійне місце проживання та родину, ухилятися від суду чи впливати на свідків та потерпілих не має наміру.

8.ОСОБА_8 , який є батьком обвинуваченого ОСОБА_4 , заявив, що бажає взяти на особисту поруку свого сина та зазначив, що він має вплив на сина та зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки є для нього та знайомих особою яку поважають, а також мешкає поруч із сином.

9.Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили, сторони провадження вважали можливим проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

10.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

11.Щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений до 24.12.2021 року включно із можливістю внесення застави.

12.Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

13.Рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч. 5 ст. 9 КПК України.

14.При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

15.Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

16.Суд вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

17.Як встановлено судом у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, вказаний запобіжний захід продовжувався до 24.12.2021 року включно із можливістю внесення застави.

18.Суд звертає увагу на те, що наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, існування ризиків негативної поведінки особи чітко наведені та проаналізовано питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

19.При цьому слід зауважити на позиції Європейського Суду з прав людини, які згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа «Руденко проти України»).

20.В контексті п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

21.Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинне носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

22.Національне законодавство у вигляді змісту положень ч. 3 ст. 199 КПК України і, зокрема ст.315 КПК України, накладають на суд обов`язок перевірити усі складові, з якими закон пов`язує вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

23.Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини (справа «Тодоров проти України»).

24.Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (справа «Бакчиєв проти Молдови»).

25.Ризик переховування обвинувачених від суду поряд із наявністю місця реєстрації, проживання та соціальних зв`язків, що встановлено і органом досудового розслідування та судом, хоча і існує, однак є малоймовірним.

26.Також, не достатньо обґрунтованим, для застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є ризик щодо незаконного впливу на свідків, оскільки такий незаконний вплив прокурором на думку суду не доведений і ґрунтується лише на декларативних заявах щодо можливості такої поведінки обвинуваченого та не зазначено у який спосіб можливий такий вплив, а відповідно до ст. 56, 66 КПК України, потерпілі та свідки мають право на забезпечення їх безпеки, у передбачених законом випадках.

27.Таким чином, керуючись принципом верховенства права та враховуючи недоведеність прокурором продовження існування ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному кримінальному проваджені щодо обвинуваченого є не співмірним меті заходу.

28.У даному кримінальному провадженні, зваживши всі обставини у їх сукупності, в тому числі і відомості щодо особистості обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що запобігти ризикам переховування, вчинення незаконного впливу на свідків та потерпілих, можливо шляхом застосування до останніх альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

29.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

30.Щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки, про який просив батько обвинуваченого та висловив намір забезпечувати виконання ним, покладених відповідно до ст. 194 КПК України обов`язків, а також забезпечувати явку ОСОБА_4 до суду на першу вимогу, то суд дійшов висновку про неможливість задоволення даного клопотання сторони захисту. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 180 КПК України, наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Однак, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що соціальний статус та репутація ОСОБА_8 не є достатніми для віднесення батька обвинуваченого до категорії осіб, які заслуговують на особливу довіру.

31.Отже, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід задовольнити частково, а в задоволені клопотання про взяття обвинуваченого ОСОБА_4 на поруки слід відмовити.

32.Крім того, під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК.

33.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК і не підлягає поверненню прокурору.

34.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області відповідно до статей 32-33 КПК.

35.Судом також вирішені питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду (ст.315 КПК України).

36.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

37.Цивільні позови по справі не заявлені.

38.Підстави для складання досудової доповіді уповноваженим органом з питань пробації відсутні.

39.Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 179, 183, 194, 314-317, 371, 372, 369, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 23 грудня 2021 року о 10 годині 30 хвилин.
2.В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

3.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

4.Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.

5.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на строк не більш ніж 60 діб, до 11 лютого 2022 року включно.

6.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 11 лютого 2022 року наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду;

-утриматись від спілкування з потерпілими та свідками по справі.

7.Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

8.В задоволенні клопотання сторони захисту про передачу ОСОБА_4 на поруки відмовити.

9.Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, на строк не більш ніж 60 діб, до 11 лютого 2022 року включно.

10.Покласти на ОСОБА_4 на строк до 11 лютого 2022 року наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_3 ,) без дозволу суду;

-утриматись від спілкування з потерпілими та свідками по справі.

11.Контроль за поведінкою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які перебувають під домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

12.Виконання ухвали покласти на відділення Нікопольський РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинувачених.

13.Звільнити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17 грудня 2021 року.

Суддя: ОСОБА_1