Справа № 453/717/21
№ провадження 1-кп/453/107/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Яворівського районного суду Львівської області від 01 серпня 2019 року за ч.4 ст. 407 КК України на 3 роки з іспитовим строком на 1 рік, покарання відбув, депутатом не являється,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 02 травня 2021 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із батьком ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком руки в область носа, після чого почергово наніс ще декілька ударів кулаками правої та лівої рук, від чого він впав на землю. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 02 травня 2021 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого словесного конфлікту із батьком ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому один удар кулаком руки в область носа, після чого почергово наніс ще декілька ударів кулаками правої та лівої рук, від чого він впав на землю. Просить суворо не карати. Також додатково вказав, що із потерпілим помирився, попросив пробачення.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, подав клопотання(вх.№5381 від 05 жовтня 2021 року), в якому просить справу слухати у його відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, взявши до уваги думку потерпілого з приводу призначення судом покарання ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обтяжуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставинами, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку та з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його активне сприяння у розкритті кримінального проступку, щире каяття.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, покарання відбув повністю, а також той факт, що він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному проступку. Суд враховує і те, що обвинувачений ніде не працює, щиро кається.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області