Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3597/20
Провадження № 1-кп/723/100/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець кримінальне провадження , щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, місце народження та проживання АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 286 КК України та ч.1 ст135 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 10 квітня 2020 року, приблизно біля 20 годин 10 хвилини, в смт.Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області порушуючи вимоги п.2.1.(а) Правил дорожнього руху України які передбачають що «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі : а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, що надає йому право керувати даним транспортним засобом, сів за кермо мотоцикла Vipеr SZ200, який не має реєстраційного номерного знака та не зареєстрований на території України, та рухаючись по вул.Дружби із швидкістю приблизно 45-50 км/год., не врахував дорожню обстановку, проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях не впевнившись, що дії по керуванню вказане мотоциклом будуть безпечним для інших учасників руху, діючи в порушення невиконання вимог пункту 1.1. ПДР,горизонтальної дорожньої розмітки та п.12.3., Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перетнув суцільну лінію, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та цим самим вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час якої потерпілий ОСОБА_5 , отрим тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя,голови,тулуба та кінцівок, лінійний перелом потиличної кістки зліва., епідуральну гематому проекції лівої півкулі мозочка ,забій головного мозку, які згідно виснои судово-медичного експерта №701 мд від 15.06.2020 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 315-А від 20.07.2020 скоїв в результаті порушення та невиконання ним вимог пунктів 1.1. ПДР горизонтальної розмітки, яку перетинати забороняється та п.12.3. «Правил дорожнього руху України» затведажених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001року, та введених в дію з 01.01.2002 року, які передбачають:
-п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч.2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Крім того, після здійснення наїзду на ОСОБА_5 , водій ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог п. 2.10 Правил дорожнього руху , затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього законом і загальновизнаними нормами моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу та з метою уникнути відповідальності за скоєне, з місця пригоди втік, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_5 , , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, отже він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілому допомогу. Допущені водієм ОСОБА_4 , порушення вимог Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками у вигляді спричинення тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.135 ч.І КК України- завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та надав суду показання , якими підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме те, що керуючи мотоциклом «Vipеr SZ200», в смт. Красноїльськ рухаючись по вул.Дружби, не впорався з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_5 .
Просив суворо його не карати , щиро кається в скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у їхній відсутності. Претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру вони не мають, просили щоб суд обвинуваченого покарав на розсуд суду .

Суд у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.65 КК України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за ст. 286 КК України суд має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст. 12 КК України, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є тяжким кримінальним правопорушенням та невеликої тяжкості кримінальним правопорушенням , крім того суд враховує і той факт що даний злочин відноситься до злочинів скоєних по необережності .

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги , що обвинувачений на ОСОБА_7 обліку в лікаря психіатра та нарколога не знаходиться , раніше не судимий , визнав повністю свою вину, щиро у вчиненому розкаявся , позитивно характеризується по місцю проживання .

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає:

- щире каяття, активне сприяння розкриттю злоинуч (п.1ч.1ст.66 КК України ) ;

- добровільне відшкодування завданого збитку (п.2ч.1ст.66 КК України ) ;

- молодий вік обвинуваченого (ч.2 ст.66 КК України ).

Обставиною, яка обтяжує покарання , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи яка його скоїла, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин, заяви потерпілого та законного представникв потерпілого про застосування міри покарання на розсуд суду, відшкодування потерпілому шкоди , враховуючи що злочин скоєний по необережності, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, і воно є тією мірою покарання, яка необхідна для виправлення та перевиховання обвинуваченого. Суд знаходить, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому застосовує щодо нього вимоги ст.75,76 КК України та призначає покарання з іспитовим строком.

Суд також враховує і ту обставину, що обвинуваченим було порушено правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду з її негативними наслідками. Тому суд вважає що до ОСОБА_4 слід застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік .

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ст.135 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі .

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік . .

На підставі ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо він протягом одноріного іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у сумі 889 гривень 83 копійки на користь держави .

Речові докази :

-мобільний телефон Fly модель FS509 Nimbus 9 що зберігається в камері схову речових доказів Чернівецького районного управління поліції відділення поліції № 1 ( Сторожинець) повернути ОСОБА_4 .

-мотоцикл Viper НОМЕР_1 (без реєстраційного номерного знаку) що зберігається в камері схову речових доказів Чернівецького районного управління поліції відділення поліції № 1 ( Сторожинець) - повернути ОСОБА_4 .

- дитячий велосипед «Маххіs»що зберігається в камері схову речових доказів Чернівецького районного управління поліції відділення поліції № 1 ( Сторожинець)-повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 діб з моменту проголошення через Сторожинецький районний суд, а засудженому в тому ж порядку та в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: