У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2021 Справа №607/18213/21

(провадження № 1-кс/607/5983/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання Комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

08 жовтня 2021 року в.о. директора Комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням, у якому вказав клопотанні просить скасувати арешт на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки - вулиця Чубинського П., яка перебуває у комунальній власності Тернопільської міської ради (ідентифікаційний код 34334305) та, на підставі рішення органу місцевого самоврядування №6/42/20, виданого 24 грудня 2013 року Тернопільською міською радою, перебуває на праві постійного користування у комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» (ідентифікаційний код 37306642).

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі № 757/18747/16-к накладено арешт на вищевказане майно. 30 листопада 2020 року кримінальне провадження за № 0000367 від 16 червня 2015 року об`єднане в одне провадження із провадженням за № 0001910 від 15 липня 2015 року, у зв`язку із чим матеріали справи передано до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області. На думку представника комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» ОСОБА_3 , арештоване майно не відповідає критеріям речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо наявності в діях службових осіб Тернопільської міської ради та комунального підприємства "Масив" такого обов`язкового елементу складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою або службовим становищем. Відомостей про наявність зловживання владою або службовим становищем немає, а матеріали кримінального провадження свідчать лише про наявність цивільно-правових відносин і їх неналежне виконання та збільшення вартості комунального майна. Крім цього зазначив, що в межах кримінального провадження № 0000367, починаючи з 16 червня 2015 року, жодній особі не було повідомлено про підозру. Враховуючи наведене, на думку заявника, потреба у накладенні арешту відпала.

Представник заявника Комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив», будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту в його відсутності.

Представник Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду клопотання, також у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання про скасування арешту в його відсутності.

Разом із тим, від СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшли на адресу слідчого судді частина матеріалів кримінального провадження № 0000367 від 16 червня 2015 року, яке складається із 59 томів, а саме том № № 1, 14, 59.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000367 від 16 червня 2015 року, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу вимог ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000367 від 16 червня 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 19 квітня 2016 року визначені у ній земельні ділянки, в тому числі земельну ділянку за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою м. Тернопіль, проспект Злуки/ вулиця Чубинського П., визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000367.

20 квітня 2016 року слідчий звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотання про накладення арешту на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки - вулиця Чубинського П.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі №757/18747/16-к накладено арешт на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою Тернопільська область, м. Тернопіль, проспект Злуки/ вулиця Чубинського П., яка на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" перебуває у комунальній власності Тернопільської міської ради (ідентифікаційний код 34334305) та на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 6/42/20 виданого 24.12.2013 Тернопільською міською радою перебуває на праві постійного користування у Комунального підприємства Тернопільської міської ради "МАСИВ" (ідентифікаційний код 37306642), у вигляді позбавлення права відчужувати та розпоряджатись ним.

Ухвала слідчого судді від 21 квітня 2016 року мотивована необхідністю збереження речових доказів.

Постановою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури Тернопільської області від 30 листопада 2020 року матеріали кримінальних проваджень № 0000367 від 16 червня 2015 року та № 0001910 від 15 липня 2015 року об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000367. У зв`язку із цим досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Постановою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 від 21 січня 2021 року визначено орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні - СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Крім цього, 30 січня 2021 року постановою начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 визначено слідчу групу у кримінальному провадженні № 0000367 від 16 червня 2015 року, у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

15 березня 2021 року постановою начальника відділення СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 кримінальне провадження № 0000367 від 16 червня 2015 року було закрито, у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб Тернопільської міської ради складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 367 КК України.

Постановою керівника Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_11 від 08 квітня 2021 року зазначену постанову про закриття кримінального провадження скасовано.

07 липня 2021 року процесуальним керівником прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_5 було надано вказівки (в порядку ст. 36 КПК України). Однак, як убачається із матеріалів кримінального провадження, з моменту надання вказівок до теперішнього часу жодних слідчих та процесуальних дій, які зазначені у цих вказівках, або ж інших дій, спрямованих на дослідження обставин справи, вчинено не було.

Також, із матеріалів кримінального провадження убачається, що в рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не було повідомлено про підозру.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу вимог абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, законом передбачено вичерпний перелік підстав для арешту майна та обов`язок органу досудового розслідування довести, що такий захід забезпечення кримінального провадження є доцільним у конкретному випадку і забезпечує досягнення мети арешту майна.

В силу вимог ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, слідчим суддею не встановлено обставин, що арештоване майно, з якого заявник просить скасувати арешт, підлягає подальшому арешту.

Згідно з вимогами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею встановлені фактичні дані для висновку про відсутність у кримінальному провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Враховуючи вищенаведене та те, що з часу накладення арешту на земельну ділянку пройшло більш як 5 років і 6 місяців, також те, що на даний час слідчим суддею не встановлено потреби та мети у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження та з метою недопущення надмірного втручання у право комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» на мирне володіння належною їй земельною ділянкою, а також те, що ані слідчим, ані прокурором у даному кримінальному провадженні не доведено необхідності подальшого арешту, слідчий суддя вважає, що клопотання Комунального підприємства Тернопільської міської ради «Масив» про скасування арешту майна земельної ділянки за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки - вулиця Чубинського П., підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на майно - земельну ділянку за кадастровим номером :06:001:0015, площею 0,6577 га, за адресою: м. Тернопіль, проспект Злуки/ вулиця Чубинського П., який накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі №757/18747/16-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити/надіслати прокурору, заявнику.

Слідчий суддя ОСОБА_1