Провадження №1-в/193/46/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015,

В С Т А Н О В И В:
30.09.2021 до Софіївського районного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України.

Згідно клопотання адвокат ОСОБА_5 просив здійснити перерахунок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_4 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону від 24.11.2015 року № 838 VІІІ, у період перебування останнього під вартою з 17.01.2018 по 16.06.2018.

В обгрунтування клопотання вказує, що вироком від 10.05.2018 Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано до терміну відбування покарання знаходження ОСОБА_4 під вартою, строк тримання рахувати з моменту його затримання, а саме 17.01.2018. 16 червня 2018 року вказаний вирок набрав законної сили.

Вважає, що вказаний строк підлягає перерахунку за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, враховуючи, що злочин був вчинений засудженим ОСОБА_4 22 липня 2016 року, тобто до 20.06.2017. Тому з огляду на викладене вважає, що вказаний період перебування його під вартою слід зарахувати у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону № 838 VІІІ.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку щодо вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріли клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно до п. 14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 КПК України, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838- VIII , який набрав чинності з 24.12.2015 року, до ч. 5 ст.72 КК України були внесені зміни, які діяли до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 року №2046-VIII.

Так, відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року ) - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII від 18.05.2017 року ) - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України ).

Положення ч. 5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, є «іншим кримінально-правовим наслідком діяння» в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Підставою для такого твердження є те, що інститут зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання впливає на кримінально-правове становище особи (покращує або погіршує його).

29.08.2018 Велика Палата Верховного Суду висловила правовий висновок згідно якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII , то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається. Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII ).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.01.2018 ОСОБА_4 було затримано 17 січня 2018 року. Затримання відбувалось на підставі ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2018, згідно якої до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 17.01.2018 по 17.03.2018.

Після чого на підставі ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2018 року, запобіжний захід тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 продовжувався до 16 травня 2018 року.

Вироком від 10.05.2018 Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців. Зараховано до терміну покарання знаходження ОСОБА_4 під вартою, строк відбування покарання вираховувати з моменту його затримання 17.01.2018. Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили. Згідно розпорядження суду вказаний вирок набрав законної сили 16.06.2018.

З огляду на це встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений за вироком від 10.05.2018 за злочин, за який він вчинив 20.07.2016, тобто до 20.06.2017, однак запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього був застосований лише 17.01.2018.

Таким чином для застосування Закону № 838-VIII необхідно одночасне існування двох умов, зокрема не лише вчинення злочину до 20.06.2017, а й перебування особи під вартою до цього та/або продовження застосування відповідного запобіжного заходу. Лише при одночасному існуванню двох вищевказаних умов суд має право здійснити перерахунок строку відбування покарання за правилами ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Аналізуючи викладене та дослідивши матеріали справи, вбачається, що до засудженого ОСОБА_4 вперше було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (17.01.2018), тобто вже після втрати чинності в Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, але дійсно злочин вчинений засудженим був до 20.06.2017, а саме 20.06.2016, таким чином в даному випадку вказані умови мали місце однак вони не існували одночасно, тому суд дійшов до переконання про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 371, 379, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, - залишити без задоволення.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений у той же строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 17 січня 2022 року о 16:30 годині.

Суддя ОСОБА_1