справа № 208/8388/21
№ провадження 1-кс/208/1843/21
УХВАЛА
Іменем України

30 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за № 0000589 від 28.09.2021 за ознаками ч. 1 ст. 115 України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпродзержинська, маючого середню технічну освіту, одруженого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до ст. 89 КПК України раніше не судимий,-

встановив:
30.09.2021 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000589 від 28.0*.2021 за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України, у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 28.09.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно в 10.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) прийшов до раніше знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме в будинок АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, знаходячись в одній із кімнат вищевказаного будинку, штовхнув ОСОБА_7 , в результаті чого останній мимоволі впав тілом на ліжко в кімнаті, а колінами на підлогу, при цьому розмістився спиною до ОСОБА_6 . Після чого у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , знаходячись 28.09.2021 приблизно о 13.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) у будинку АДРЕСА_2 , взяв полотенце, яке малось на ліжку поруч із ОСОБА_7 ,

з метою застосування його як знаряддя вбивства, накинув на шию ОСОБА_7 , та утримуючи кінці полотенця в руках, схрестив їх, тим самим натягнувши кінці полотенця.

Прикладаючи зусиль, ОСОБА_6 став розтягувати у різні сторони кінці полотенця, що продовжувалось не менше 1 хвилини.

У цей час ОСОБА_7 став чинити опір намагаючись рукою зняти зі своєї шиї полотенце, однак ОСОБА_6 не зважаючи на це, бажаючи довести свій злочинний намір до кінця і застосовуючи достатню м`язову силу продовжив розтягувати у різні сторони кінці полотенця.

В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 настала смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 1098 від 29.09.2021, смерть ОСОБА_7 настала від асфіксії, тобто напад з повішенням, удавленням та задушенням з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту свідків, протоколів обшуку, огляду місця події, речових доказів, а також наявність ризиків, які дають достатні вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з врахуванням характеризуючих даних на особу підозрюваного, який також є підозрюваним за ст. 185 КК України, в межах іншого кримінального провадження підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, не має стійких соціальних зв`язків, офіційного місця роботи та доходу, що підтверджує заявлені ризики, а тому іншій більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ..

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що він не оспорює фактичні данні щодо дати, часу та місця події, та самої події викладеної як в підозрі так і в клопотанні. В той же час, просив обрати відносно нього запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 вважала що при обранні запобіжного заходу є необхідним врахувати відсутність обґрунтованості ризику передбаченого п.п. 1, 2 ст. 177 КПК України, наявності у підозрюваного соціальних зв`язків, так як останній близько 7-ми років проживає із жінкою в цивільних стосунках, має офіційне і постійне місце проживання, а тому є обґрунтованим обрання запобіжного заходу як домашнього арешту.

Вислухавши учасників процесу, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 29.09.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з досліджених матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: протокол допиту підозрюваного, протокол огляду місця події, протокол допиту свідка ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол обшуку від 29.09.2021 року, протокол огляду місця події (додатковий).

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який не має офіційного місця роботи, не має осіб на утриманні, обмежень за станом здоров`я не має, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри, то за сукупністю доказів та фактичних даних заявлених в ході розгляду клопотання, підозри, тяжкості покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, а тому, дослідивши клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, підтверджені ризики передбачені п.1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно до протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий згідно до ст. 208 КПК України, 28.09.2021 року об 19.45 годині.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,2 ч. 1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 1 ст. 115 КК України, та враховуючи вимоги ст. 183 КПК України, застава не визначається.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -

постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримання, тобто з 28 вересня 2021 року об 19.45 годині, і по 24 листопада 2021 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1