Справа №443/1859/21
Провадження №1-кп/443/139/21
ВИРОК
іменем України

22 грудня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, згідно ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2021 року близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що за адресою: м.Ходорів, вул.Грушевського, 57 Стрийського району Львівської області, на вулиці побачив велосипед сірого кольору, номер рами НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та в цей момент в нього виник умисел на вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить та усвідомлюючи для себе, що майно йому не належить, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 умисно, таємно викрав вказаний велосипед. Після цього, ОСОБА_4 покинув місце події, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 1390 гривень 50 копійок, яка в ході досудового розслідування відшкодована повністю, шляхом повернення викраденого майна.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснивши, що дійсно взяв велосипед, який побачив біля магазину «Рукавичка». Вказав, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи.
У вчиненому щиро розкаюється. Шкодує про вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечив фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 суд визнає їх правдивими і достовірними, підстав для самообмови судом не встановлено.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, знаходиться на обліку в лікаря психіатра та згідно висновку судово-психіатричного експерта №636 від 22.11.2021 ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, виявляє легку розумову відсталість, що не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, суд бере до уваги те, що шкода, завдана кримінальним правопорушення відшкодована шляхом повернення викраденого, потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Окрім цього, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 1029,72 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи від 10.11.2021 року №СЕ-19/114-21/19350-ТВ.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 90(дев`яноста) годин громадських робіт.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 1 029 (одну тисячу двадцять дев`ять) грн. 72 коп. витрат на залучення експерта.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:

- велосипед сірого кольору, номер рами НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 ;
- відеозапис, який записано один компакт-диск DVD-RW - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Головуючи суддя ОСОБА_1