Справа № 304/1511/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/563/21 за апеляційною скаргою начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.11.2021.
Цією ухвалою, задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: вантажний автомобіль марки «МАЗ» д/н/з НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія», екскаватор марки «JCB» 4СХ, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія», шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном.
схожа на піщано-гравійну, а також таку ж суміш виявлено у кузові автомобіля «МАЗ», з яких відібрано зразки, які упаковані до поліетиленових пакетів та їх визнано речовими доказами. Вказуючи на те, що вантажний автомобіль, екскаватор, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відібрані піщано-гравійні суміші є речовими доказами та можуть містити на собі сліди злочину, а також посилаючись на норми кримінального процесуального закону, які визначають питання щодо речових доказів, підстави тимчасового вилучення майна та накладення арешту, слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування існує необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та з метою необхідності проведення у подальшому слідчого експерименту чи інших слідчих дій для встановлення обставин справи, просить клопотання задовольнити.
Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя прийняте рішення обгрунтував тим, що в даному випадку слідчим доведено необхідність накладення арешту на спецтехніку, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадження, а тому з метою її збереження, вона підлягає арешту шляхом забори розпоряджатись, що не позбавляє права користуватись цим майном. Разом з тим, на думку слідчого судді, слідчий не довів мети арешту іншої частини майна, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та зразків піщано-гравійної суміші.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить частково скасувати ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.11.2021, постановити апеляційний суд нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно у повному обсязі та накласти арешт на зазначене у ньому майно із забороною відчужувати та розпоряджатись цим майном у будь-який спосіб. Вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання слідчого, оскільки спецтехніка, свідоцтво про реєстрацію та піщано-гравійна суміш визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою їх збереження підлягають арешту. Окрім цього, прокурор звертає увагу, що під час розгляду кримінального провадження по суті суд вправі вирішити питання щодо конфіскації арештованого майна у дохід держави. Також після проведення комплексу експертиз буде встановлено розмір збитків завданих даним кримінальним правопорушенням, що дасть можливість заявити цивільний позов та в подальшому також стягнути на користь держави арештоване майно. Таким чином, на думку прокурора, наведені обставини дають достатні підстави для арешту вказано у клопотанні слідчого майна.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 підлягає задоволенню частково, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.370,372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 17.11.2021 відповідає не в повній мірі.
12.11.2021 слідчий СВ відділення поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: вантажний автомобіль марки «МАЗ» д/н/з НОМЕР_1 , на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , екскаватор марки «JCB» 4СХ, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія», зразки піщано-гравійної суміші з русла річки «Тур`янка» та кузову вантажного автомобілю марки «МАЗ».
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 цього Кодексу, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.ст.170-173 КПК України.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За змістом ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт як на речовий доказ.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що матеріали провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно спецтехніка: вантажний автомобіль та екватор є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись із клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляну на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ст.98 КПК України.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131-132,170-173 КПК України, наклав арешт на спецтехніку, з тих підстав, що вона у встановленому законом порядку визнана речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для накладення арешту на майно, а саме спецтехніку, шляхом забори розпоряджатись вказаним майном.
Апеляційний суд відхиляє доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді у частині визначення способу обмеження права ТОВ «Академія» на вилучену спецтехніку і наявності підстав застосування обмеження права користування цим майном, оскільки на даному етапі кримінального провадження таке обмеження буде неспіврозмірним із завданнями досудового розслідування і може привести до настання негативних наслідків для його власника.
Проте, колегія суддів не може погодитися з викладеними у оскаржуваній ухвалі висновками слідчого судді в частині не доведення слідчим підстав і мети арешту зразків піщано-гравійної суміші та кузову вантажного автомобіля марки «МАЗ», з огляду на наступне.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого заявлено в рамках кримінального провадження розпочатого за фактом незаконного видобування суміші схожої на піщано-гравійну. Таким чином, вилучені зразки піщано-гравійної суміші необхідні для встановлення обставин кримінального провадження та проведення відповідних експертних досліджень, а тому мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.
Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження). Арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в цій частині підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання і в частині накладення арешту на зразки піщано-гравійної суміші та кузов вантажного автомобіля марки «МАЗ» шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження цього майна.
На думку колегії суддів, такий вид обтяження необхідний для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні. Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
В той же час, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим у поданому клопотанні не доведено необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки відсутні підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З огляду на це, доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності підстав для накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу апеляційний суд визнає не обґрунтованими.
Щодо інших правових підстав накладення арешту, на які вказує у своїй апеляційній скарзі прокурор, зокрема забезпечення відшкодування завданої шкоди та можливої конфіскації вилученого майна, то такі доводи прокурора також є безпідставними, оскільки суперечать змісту клопотання слідчого, та не обґрунтовані жодними доказами.
З матеріалів клопотання вбачається, що вони не містять даних про обґрунтований розмір цивільного позову, також до клопотання не долучено й копії цивільного позову. Не наведені такі дані і в апеляційні скарзі прокурора. При цьому, апеляційний суд констатує, що поняття розміру цивільного позову та розміру шкоди, спричиненої злочином, не є тотожними. Разом з тим, санкція частини 2 статті 240 КК України за якою розпочато досудове розслідування, в рамках якого заявлено клопотання про арешт майна не передбачає, як одного з виду покарання конфіскації майна.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене під час проведення обшуку 11.11.2021 майно, а саме: вантажний автомобіль марки «МАЗ» д/н/з НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія»,
екскаватор марки «JCB» 4СХ, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія»,- шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном; зразки піщано-гравійної суміші з русла річки «Тур`янка» та кузов вантажного автомобіля марки «МАЗ», - шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження цього майна.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи
Керуючись ст.ст.404,405,407,412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 17.11.2021, якою задоволено частково клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: вантажний автомобіль марки «МАЗ» д/н/з НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія», екскаватор марки «JCB» 4СХ, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія», шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном - скасувати.
Клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «МАЗ» д/н/з НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія», екскаватор марки «JCB» 4СХ, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія»,- шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном; зразки піщано-гравійної суміші з русла річки «Тур`янка» та кузов вантажного автомобіля марки «МАЗ»,- шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження цього майна.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді