ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №615/1533/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/772/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- обвинуваченого ОСОБА_7 ,

- потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження №11кп/818/772/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Валківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кислівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, студента Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

засуджено за ч.1 ст.119 КК України на 4 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як встановив суд, обвинувачений ОСОБА_7 мешкав в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю сім`єю, а саме матір`ю ОСОБА_9 , батьком ОСОБА_10 , неповнолітньою сестрою ОСОБА_11 , а також бабусею по лінії батька - ОСОБА_8 . Будучи студентом Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, ОСОБА_7 у певні дні мешкав за зазначеною адресою. 25.05.2019 року близько 19:00 години, ОСОБА_7 перебував в с. Благодатне Валківського району. В цей час, його мати ОСОБА_9 маючи побоювання, що її чоловік ОСОБА_10 тривалий час в публічних місцях, в сусідньому селі, зловживає алкогольними напоями, звернулась до сина з проханням допомоги їй забрати та доставити додому батька. 25.05.2019 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_10 разом зі своєю матір`ю, бабусею та власним другом ОСОБА_12 , на легковому автомобілі батька «ВАЗ 210934-20», державний номер: НОМЕР_1 , прибули в с. Серпневе до будівлі сільського клубу за адресою: АДРЕСА_3 , де вже певний час знаходився ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння. В ході розмови між подружжям ОСОБА_13 , між ними відбувся словесний конфлікт з приводу неналежної поведінки ОСОБА_10 та зловживання ним алкогольними напоями, в ході якого ОСОБА_10 виражався на адресу дружини ОСОБА_9 нецензурною лайкою та намагався нанести їй удар рукою. ОСОБА_7 перебуваючи поруч із автомобілем та спостерігаючи за батьками, мав обґрунтовані побоювання, щодо можливого фізичного насильства з боку батька по відношенню до його матері ОСОБА_9 . Бажаючи не допустити такого розвитку подій, ОСОБА_7 взяв з автомобіля сапу з дерев`яним держаком, попередньо звільнивши держак від металевої частини, таким чином, отримавши дерев`яну палицю довжиною 120 см., діаметром 3 см. Будучи зобов`язаним знати про можливі наслідки своїх дій у виді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які згодом можуть призвести до смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 проявивши необережність, яка полягає у злочинній недбалості, не передбачив наслідки, у виді настання смерті та не бажаючи таких наслідків, хоча міг і повинен був їх знати, швидко наблизився до свого батька ОСОБА_10 та наніс йому палицею не менше 2 ударів в ліву бокову поверхню тулубу та спини, спричинивши тілесні ушкодження у виді: закритої тупої травми живота у вигляді двох полосовидних синців на лівій боковій поверхні тулуба з крововиливами в підшкірну жирову клітковину в цій ділянці, крововиливу в жирову капсулу лівої нирки, забиття селезінки з розчавленням її паренхіми по вісцеральній поверхні та розривом капсули, що супроводжувалось масивним крововиливом в черевну порожнину в кількості 2400 мл. рідкої крові та 650 г. кров`яних згортків, вчинивши, таким чином, вбивство ОСОБА_10 з необережності, оскільки внаслідок крововтрати, близько 23 години 30 хвилин, останній помер у себе вдома.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Зазначив, що суд безпідставно дійшов висновку про недоведеність наявності в ОСОБА_7 прямого умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Наголосив, що суд, вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого не врахував кількість, локалізацію та силу ударів нанесених ОСОБА_7 своєму батьку. На думку прокурора, ОСОБА_7 , діючи із значною силою, наносячи численні удари палкою по спині потерпілого, повинен був усвідомлювати суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачити, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно велику шкоду. Указав, що ОСОБА_7 фактично діяв з невизначеним умислом, за якого хоча і бажав спричинити або свідомо припускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості.

Крім того, на думку прокурора суд безпідставно врахував у якості обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, прохання матері загиблого не застосовувати покарання у виді позбавлення волі та можливість залишення сім`ї без чоловічого піклування.

Просить повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, що дослідженні судом першої інстанції з порушенням та неповнотою, вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст.121 КК України та призначити йому 7 років позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, обвинуваченого та потерпілу, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Згідно висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі №676/5972/17, незгода прокурора з оцінкою певних конкретних доказів судом першої інстанції не є підставою для їх повторного дослідження в суді апеляційної інстанції.

Оскільки прокурором у своєму клопотанні не зазначено у чому виразилася неповнота та неправильність дослідження судом першої інстанції встановлених під час кримінального провадження обставин чи які порушення були допущені при їх дослідженні обставин чи доказів, тому клопотання прокурора залишено без задоволення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що загиблий ОСОБА_10 був її рідним сином, який тривалий час і кожного дня зловживав спиртними напоями, а потім ще й наркотичними засобами. 25 травня 2019 року, ввечері її невістка ОСОБА_9 попрохала її разом з нею поїхати до с. Серпневе забрати ОСОБА_10 , оскільки він знаходився в сильному сп`янінні та продовжував вживати спиртне з другом ОСОБА_14 . Вона, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 , та онуком ОСОБА_7 і його другом ОСОБА_12 на машині приїхали до с. Серпневе, де біля Будинку культури знайшли її сина в стані алкогольного сп`яніння. Намагаючись забрати її сина, останній почав нецензурно виражатись в бік своєї дружини та намагався вдарити її, проте в цей час, підбіг ОСОБА_15 та вдарив один раз палкою батька по спині. Після чого, вони його посадили до автомобіля та відвезли додому. Вдома ОСОБА_10 на лавочці скурив декілька цигарок, потім пішов до ванної кімнати, де впав. Як пояснила ОСОБА_8 , її син сидів на дивані та почав тяжко дихати, а тому вони викликали швидку медичну допомогу, яка довго не їхала. Її онук ОСОБА_7 виїжджав на зустріч швидкій, проте по приїзду лікарів, її син ОСОБА_10 вже помер. Обвинувачений ОСОБА_7 дуже поважав і любив батька.

Свідок ОСОБА_9 дружина загиблого ОСОБА_10 показала, що має доньку ОСОБА_16 та сина ОСОБА_17 з якими мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Також з ними мешкає мати її загиблого чоловіка ОСОБА_10 ОСОБА_8 . Разом з ними мешкав її чоловік ОСОБА_10 . Зазначила, що її чоловік постійно зловживав спиртними напоями. Одного разу, ОСОБА_10 при дітях, дуже сильно побив її, що довелось навіть викликати швидку медичну допомогу. Після чого, діти дуже боялись, коли їхній батько вживав спиртне, оскільки був агресивним. 25 травня 2019 року, чоловік, як і раніше, вчасно не прийшов додому, а тому вона разом з матір`ю чоловіка ОСОБА_8 , своїм сином - ОСОБА_7 та його другом Костей поїхали на його пошуки і виявили його біля «Будинку культури» в с. Серпневе разом із його другом ОСОБА_14 в стані алкогольного сп`яніння. Вона почала умовляти чоловіка поїхати додому, проте ОСОБА_10 не захотів її слухати та почав нецензурно виражатись в її бік та намагався вдарити. В цей момент підбіг її син та палкою один раз вдарив ОСОБА_10 в лопатку з правої сторони, а ОСОБА_14 почав нападати на сина. Вона за руку відвела ОСОБА_10 та посадила до машини та усі поїхали додому. Прибувши додому, її чоловік сидів на дивані та почав задихатись, через, що їм довелось викликати швидку медичну допомогу. Проте до прибуття швидкої ОСОБА_10 помер.

Свідок ОСОБА_12 показав, що він має дружні відносини з обвинуваченим ОСОБА_7 . Влітку 2019 року після 20 год. 00 хв. вечора йому зателефонував ОСОБА_7 та попрохав поїхати з ним до «Будинку культури», щоб забрати батька. Приїхавши на місце, вони побачили батька ОСОБА_7 з його другом ОСОБА_14 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння. Мати ОСОБА_18 почала сваритись з чоловіком. Лічман ОСОБА_19 замахнувся на дружину, а ОСОБА_18 підбіг до батька з палкою та вдарив його один раз.

Свідок ОСОБА_20 показав, що він з потерпілим були друзями та колегами по роботі. 25 травня 2020 року після роботи, він разом з ОСОБА_21 поїхали в кафе та випили пива. Після цього вони пішли до «Будинку культури» в с. Серпневе, де продовжили випивати спиртне. Потім за ОСОБА_10 приїхали його дружина, мати та син ОСОБА_18 . Мати з дружиною розмовляли з ОСОБА_10 , а потім прибіг син з палкою та почав його бити. Вадим наніс батькові 2-3 удари вздовж спини, в результаті чого палиця тріснула.

Свідок ОСОБА_22 показав, що 25 травня 2020 року ввечері він, перебував біля «Будинку культури» в с. Серпневе Валківського району, де також знаходилися ОСОБА_10 зі своїм колегою. До «Будинку культури» під`їхав автомобіль, з якого вийшла дружина ОСОБА_13 та стала його забирати з собою. Згодом від авто підбіг його син та наніс йому 3-4 сильних удари по боках дерев`яною палицею. Від ударів ОСОБА_10 впав на землю, але родичі, які приїхали за ним, повели його до автомобіля.

Також, в ході судового розгляду, в присутності батьків та психолога були допитані неповнолітні свідки: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які були очевидцями подій за участю обвинуваченого та загиблого ОСОБА_10 25 травня 2019 року в період з 20 год. 30 хв. по 23 год. 30 хв. в селі Серпневому біля «Будинку культури».

Свідок ОСОБА_23 показав, що тієї дати близько 20-21 години вечора він проводив вільний час, гуляючи з хлопцями на ім`я ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , біля залізобетонних плит, що лежать поруч з «Будинком культури» с. Серпневе. На відстані приблизно 10 метрів він спостерігав, як чоловік, відомий йому як ОСОБА_13 , замахувався на жінку. В цей час від автомобіля підбіг його син поетрпілого - ОСОБА_15 та вдарив батька 3-4 рази по спині, після чого той впав.

Свідок ОСОБА_24 показав, що обвинуваченого він знає особисто як ОСОБА_17 , мешканця сусіднього села. 25 травня 2019 року в вечорі свідок бачив на відстані близько 30 метрів, як батько ОСОБА_17 прийшов до клубу в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час сам ОСОБА_15 під`їхав до клубу на автомобілі разом з родичами. Мати ОСОБА_18 хотіла забрати чоловіка до автомобіля, але той відмовлявся. Потім вибіг ОСОБА_18 та наніс батькові 5-7 дуже сильних ударів палицею по спині. Від цих ударів ОСОБА_10 впав на землю і родичі потягнули його до автомобіля.

Свідок ОСОБА_25 показав, що того дня, знаходячись біля «Будинку культури» в с. Серпневе зі своїми друзями він побачив п`яного чоловіка, якого тягли дві жінки до автомобіля, однак той йти не хотів та сперечався. Обвинувачений ОСОБА_15 вискочив з автомобіля, схватив сапку, наступив ногою на металеву частину сапки, вирвав з неї держак та цією палицею він наніс більше ніж один удар батькові в область спини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що розбіжності у показаннях неповнолітніх та дорослих свідків в частині походження палки, якою були нанесені удари, кількості ударів, а також реакції самого загиблого ОСОБА_10 , не є суттєвими та зумовлені неповнолітнім віком свідків, їх особистими схильностями щодо оцінки та викладу неординарних для їх уяви подій, що було підтверджено поясненнями психолога, присутньої під час допиту неповнолітніх.

Показання потерпілої та свідків підтверджуються висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 №12-17/32-Ват/19 від 28 травня 2019 року встановлено: закриту травму живота у вигляді двох полосовидних синців на лівій боковій поверхні грудної клітки з крововиливами в підшкірно жирову клітковину в цій ділянці, крововиливу в жирову капсулу лівої нирки, забиття селезінки з розчавленням її паренхіми по вісцеральній поверхні та розривом капсули, що супроводжувалось масивним крововиливом в черевну порожнину. Закрита травма живота, враховуючи її характер та об`єм, в комплексі утворилась по механізму - удар, з місцем прикладання травмуючої сили в ліву бокову поверхню грудної клітини, від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Вказані ушкодження, враховуючи дані судово-гістологічної експертизи, з`явилися прижиттєво та у проміжок часу, який обчислюється десятками хвилин, першими годинами. Причиною смерті ОСОБА_10 є крововтрата, що розвинулася внаслідок вказаної вище закритої травми живота з забоєм селезінки, розривом її капсули та масивним крововиливом в черевну порожнину, що підтверджується ознаками крововтрати у вигляді - не рясних, острівчатих трупних плям, малокрів`ям внутрішніх органів, крововиливів на внутрішній оболонці серця. Таким чином, закрита травма живота, встановлена при експертизі трупа ОСОБА_10 , має прямий причинно-наслідковий зв`язок зі смертю. Керуючись п.п. 4.6 і 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, тілесні ушкодження, встановлені при експертизі трупа ОСОБА_10 , за ступенем тяжкості мають ознаки: тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.(а.с.173-176, т.1).
Відповідно до протоколу проведення огляду місця події від 28 травня 2019 року, місцем огляду є приміщення «Будинку культури», що розташований за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Серпневе, вул. Конторська, 9. Під час огляду, завідуючий «Будинком культури» ОСОБА_28 в одній із кімнат вказав на дерев`яний держак, який він зберіг після конфлікту між родиною ОСОБА_13 , який відбувся 25 травня 2019 року близько 21:00 години. Слідчим було вилучено дерев`яний держав круглої форми довжиною 120 см, діаметром 3 см. (а.с.148-162, т.1)
Згідно змісту судово-медичної експертизи №10-14/№32-ДМ/№32-ВТ/19 від 08 жовтня 2019 року, вищезазначена травма утворилась за механізмом удару та струсу, в строк за 2-3 години до настання смерті, від одноразової ударної дії тупого предмету з обмеженою діючою поверхнею, що зважаючи на характер та розташування синців мала циліндричну форму, зі значною силою. Такими характеристиками володіє надана на експертизу дерев`яна палка, схожа на держак, у зв`язку з чим не виключається утворення травми живота від дії цієї палки.(а.с.34-42, т.2)
Як вбачається з висновку експерта №12-17/3/32-Ват/19 від 13 серпня 2019 року, закрита травма живота, враховуючи її характер та об`єм, в комплексі утворилась по механізму - удар, з місцем прикладання травмуючої сили в ліву бокову поверхню грудної клітки, від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, індивідуальні особливості якої в ушкодженні не відобразились та з урахуванням кількості ушкоджень (двох полосовидних синців на лівій боковій поверхні грудної клітки), діяла не менше одного разу. За наявними судово-медичними даними, достеменно визначити індивідуальні властивості поверхні предмета, що контактувала з лівою боковою поверхнею грудної клітки потерпілого, не представляється можливим, але не виключена можливість, що (два полосовидних синця на лівій боковій поверхні грудної клітки) могли утворитися і в результаті нанесення удару (ударів) наданого на експертизу та «дерев`яного держака».(а.с.43-52, т.2).
Судом першої інстанції також було досліджено протоколи проведення слідчих експериментів від 10 червня 2019 року за участю свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та додані до них відеозаписи. В ході цих слідчих дій вказані свідки продемонстрували спосіб та механізм спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 (а.с.60-74, 219-233, 234-247, т.1, 18-32, т.2).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказані в них дані за своєю суттю відповідають поясненням наданими свідками під час судового розгляду, а несуттєві відмінності між поясненнями свідків в судовому засіданні та під час проведених слідчих експериментів не впливають на причетність ОСОБА_7 до вчиненого.
Зазначені висновки суду підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №12-17/2/32-Ват/19 від 08 липня 2019 року, відповідно до яких тілесні ушкодження виявлені на трупі ОСОБА_10 при судово-медичній експертизі, були спричинені з силою, достатньою для їх утворення. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 міг здійснювати самостійні дії у обмеженому обсязі, до втрати свідомості. Крім того, експерт вважає малоймовірним утворення даних тілесних ушкоджень при мимовільному падінні постраждалого на площині (з «висоти власного зросту»). Показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , малолітніх свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 дані в ході проведення допиту та слідчого експерименту в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині способу та механізму спричинення тілесних ушкоджень (а.с.54-59, т.2).

Відповідно до роз`яснень пункту 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 02 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Як установлено у провадженні, перед нанесенням ударів потерпілому обвинувачений попередньо скинув металеву частину з держака сапи, чим зменшив вагу держака, усунув металевий предмет, тобто ужив заходів для унеможливлення спричинення батькові небезпечних для життя чи здоров`я тілесних ушкоджень і після цього наніс палкою удари по спині потерпілого, який при цьому рухався, хоча мав можливість нанести удари в область голови.
Зазначене свідчить про те, що наносячи удари потерпілому, обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у виді тяжкого тілесного ушкодження і яке може спричинити смерть батька, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Отже, враховуючи знаряддя вчинення злочину дерев`яну палку діаметром три сантиметра, спосіб нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень - неприцільні удари по спині потерпілого, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_7 свідчать про необережність, у виді злочинної недбалості, та необхідність їх кваліфікації за ч.1 ст.119 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку, не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, який є студентом Харківського національного аграрного університету ім. В.В. Докучаєва, неодружений, дітей не має, за місцем постійного проживання та навчання характеризується виключно позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також враховано пом`якшуючі покарання обставини - залишення сім`ї Лічман, у складі вдови загиблого, його доньки та матері, які мешкають у сільській місцевості та ведуть господарство без чоловічого піклування та допомоги та думка потерпілої, яка просила не застосовувати відносно ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, попри те, що загиблий був її рідним сином.

Доводи прокурора про несправедливість призначеного покарання через те, що внаслідок дій ОСОБА_7 сім`я залишилася без годувальника, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до характеристики потерпілого, останній зловживав спритними напоями, бив дружину, тобто фактично не виконував обов`язки годувальника сім`ї.

Крім того, судом враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому.

Судом також належним чином мотивовано, підстави для застосування ст.75 КК України щодо ОСОБА_7 , а саме можливість його виправлення без реального позбавлення волі підтверджується наявністю декількох пом`якшуючих обставин, тяжкістю кримінального правопорушення та відношення самого ОСОБА_7 до скоєних ним дій.

Разом з цим, суд взявши до уваги наслідки злочинних дій ОСОБА_7 обґрунтовано дійшов до висновку про те що мінімальний строк випробувального терміну не може бути застосований до ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З огляду на наведене, підстави для зміни чи скасування вироку за апеляційною скаргою прокурора - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Валківського районного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: