Справа №583/3849/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/60/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
Іменем України

08 лютого 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/3849/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2021, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити, оскільки під час розгляду клопотання стороною обвинувачення була надана достатня кількість доказів, що свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також доведено ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки особі підозрюваного та безпідставно відкинув заявлені стороною обвинувачення ризики, також у повній мірі не врахував наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення. Крім того, слідчим суддею не прийнято до уваги те, що ОСОБА_8 має молодий вік, задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, не навчається, вчиняв корисливі кримінальні правопорушення протягом тривалого часу, а також ним вживалися заходи щодо знищення та спотворення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, а жоден інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

29.10.2021 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погодженим із начальником Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що у невстановлений слідством час ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань вступили в попередню змову між собою. 26.10.2021 о 20:53 ОСОБА_9 , будучи машиністом тепловозу «2ТЭ116-1368А» відправився із залізничної станції «Смородино» в м. Тростянець до залізничної станції «Баси» в м. Суми. Під час руху близько за 2,5 км від станції «Смородино» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою крадіжки дизельного палива з тепловозу за попередньою домовленістю з ОСОБА_9 на автомобілі «HYUNDAI GALLOPER» д. н. з. НОМЕР_1 привезли та передали ОСОБА_9 17 пластикових каністр ємністю 35 л кожна. В свою чергу ОСОБА_9 під час руху тепловозу, злив в 17 пластикових каністр ємністю 35 л кожна дизельне паливо, яке перебувало на балансі ВПЛД «Смородино» РФ «ПІВДЕННА ЗАЛІЗНИЦЯ» АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ». Вказані каністри з паливом ОСОБА_9 під час руху тепловоза за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 скинув на місцевості поблизу залізничної станції «Боромля» неподалік с. Новгородське Охтирського району Сумської області, де в свою чергу чекали останні і які завантажили на автомобіль.

10.06.2021 до ЄРДР за № 0000262 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, 26.10.2021 ОСОБА_8 затриманий, а 27.10.2021 йому вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, переховувати чи знищити доказ його причетності до вчинення кримінального правопорушення та вчинити нові кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2021 у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту до 27.12.2021 без застосування електронного засобу контролю за місцем фактичного проживання з 18:00 до 08:00 наступного дня та з покладенням обов`язків на підставі ч. 5 ст. 194 КПК. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою, існують ризики того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, однак слідчий в порушення вимог КПК не зазначив, які саме обставини об`єктивно свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, хоча з урахуванням наданих стороною обвинувачення доказів під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Приймаючи до уваги те, що учасники процесу в судове засідання не з`явились, прокурор ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_13 та підозрюваний ОСОБА_8 надали суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, колегія суддів вважає за необхідне провести апеляційний розгляд без участі сторін кримінального провадження та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст. 107 та ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, крім іншого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а згідно приписів ч. 1 ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого і постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що даний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігатиме спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення та можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Відповідні висновки слідчого судді, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, яка підтверджується протоколами обшуку, огляду місця події, протоколами НСРД, актом контрольного розрахунку права витрат ПЕР по маршруту машиніста № 2156162 та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, оскільки у клопотанні про застосування запобіжного заходу не зазначено, а під час його розгляду як в суді першої інстанції, так і при перегляді постановленого за результатами його розгляду рішення слідчого судді в апеляційному суді, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Слідчим суддею згідно ч. 1 ст. 178 КПК у повній мірі було взято до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також встановлене кримінальним законом покарання за це кримінальне правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, сімейний стан та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, його репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, наявність ризику повторення протиправної поведінки під час досудового розслідування.

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що підозрюваний у даній конкретній ситуації в силу свого віку, психологічного розвитку, зв`язків, поведінки під час провадження тощо не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява № 15217/07). При цьому питанню суворості покарання також не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ризик переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, оскільки він визначається з урахуванням ряду інших релевантних чинників, що можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від розслідування і суду, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 29.03.2016 у справі «Беда проти Швейцарії» (Bedat v. Switzerland), заява № 56925/08). При цьому слід враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, наявні кошти (матеріальне становище), зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти, його заяви щодо прагнення виїхати на постійне місце проживання за кордон, наявність у нього кількох паспортів; наявність даних про те, що підозрюваний раніше ухилявся від розслідування і суду, тощо. Зазначені обставини, виходячи із ситуації кримінального провадження, повинні виправдовувати висновок суду про наявність постійної небезпеки того, що підозрюваний переховуватиметься.

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту свідчить і той факт, що підозрюваний самостійно, за вимогою апеляційного суду та у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування до нього тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК), оскільки тримання під вартою до суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п. 1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо досудового ув`язнення).

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.10.2021 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4