Ухвала

Іменем України
10 грудня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-5717 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 1 рік.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 серпня 2020 року- без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 22 серпня 2019 року близько 21:10 год., керуючи автомобілем «RENAULT MEGANE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира знаходилась потерпіла ОСОБА_5 , рухаючись через регульоване перехрестя із ввімкненим на світлофорі жовтим миготливим сигналом, зі сторони вул. Анкудінова м. Ужгород, неподалік від житлового будинку №81, через вул. Мукачівську, у напрямку до вул. Станційної м. Ужгород, не дотримався вимог пунктів 12.3,16.11 Правил дорожнього руху України, проявивши неуважність, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не переконався в безпеці маневру, не переконавшись, що не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю марки «RENAULT SANDERO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі, і був позбавлений технічної можливості зупинити свій автомобіль до місця зіткнення, шляхом застосування своєчасного гальмування, через що відбулось зіткнення автомобілів «RENAULT MEGANE» та «RENAULT SANDERO». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Порушення водієм автомобіля «RENAULT MEGANE» ОСОБА_4 п.п. 12.3, 16.11 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор вказує, що апеляційний суд, усупереч ст. 419 КПК України, не дав вмотивованої відповіді на доводи апеляційної скарги, а саме, щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок необґрунтованого незастосування судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Мотиви Суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Твердження прокурора у касаційній скарзі про невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок необґрунтованого незастосування судом додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Покарання повинно бути справедливим, співмірним, адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги прокурора, суд вказав на те, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який характеризується необережною формою вини щодо наслідків.
Суд врахував обставину, що пом`якшує покарання- щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують.
Окрім того, засуджений за місцем проживання характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, під час ДТП був у тверезому стані,молодий за віком, повністю відшкодував заподіяну шкоду потерпілій.

За таких обставин, враховуючи ставлення ОСОБА_4 до вчиненого та його поведінку після скоєного кримінального правопорушення те, що він зробив для себе належні висновки, про що свідчить його процесуальна поведінка протягом усього часу розгляду кримінального провадження, а також , що він працює торговим представником ТОВ «Хладопром» і його робота пов`язана з використанням та керуванням транспортними засобами, тому апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про можливість не призначати засудженому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Це рішення суду належним чином вмотивоване, у зв`язку з чим підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.
Залишивши без задоволення апеляційну скаргу прокурора, апеляційний суд навів в ухвалі докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку вчиненому.
Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, адже в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України, тому доводи касаційної скарги сторони обвинувачення в цій частині також є безпідставними.
При перевірці судового рішення Суд не встановив порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали, а тому підстав для задоволення скарги немає.
Ураховуючи наведені у скарзі мотиви та надані до неї копії судових рішень, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд дійшов висновку, що підстав для задоволення касаційної скарги прокурора немає.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 18 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7