Справа № 357/6029/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження за № 0000012 від 27.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-технічною освітою, начальника сховища роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону: ОСОБА_5 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 обіймаючи посаду начальника сховища роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 та будучи службовою особою, 12.12.2018 перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_1 , з прямим умислом, діючи з невірно зрозумілих інтересів служби, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документа накладної № В149 від 12.12.2018 про отримання майна на загальну суму 160000,00 грн., а саме напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115 в кількості 1 шт., компресора з ресивером 100 л. професійного в кількості 1 шт., візків гідравлічних (рокла) DF 30 в кількості 2 штук, штабелера гідравлічного 1500 кг. в кількості 1 шт., пресу гідравлічного настільного 12т в кількості 1 шт., стенду для діагностики та чистки форсунок 6К+ в кількості 1 шт., генератора бензинового YATO YT 85434 3.2-3/5 KW в кількості 1 шт., крану підкатного гідравлічного складного 2 т. в кількості 1 шт. та стенду для ремонту вантажних двигунів в кількості 1 шт., в повному обсязі, власноручно поставивши свій підпис в графі «Одержав» та відмітку «оприбутковано на склад» в даній накладній, що не відповідало дійсності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, зазначив, що зробив для себе належні висновки та розуміє, що внаслідок його проявленої неуважності при отриманні товару за накладної №В149 від 12.12.2018, військова частина отримала зварювальний апарат Патон, національного виробника, замість зварювального апарату GI, виробника Німеччини, який замовляла та оплатила військова частина НОМЕР_1 , і як наслідок військова частина НОМЕР_1 залишалась без зварювального апарату, оскільки зварювальний апарат Патон був повернутий під час претензійної роботи постачальнику ФОП ОСОБА_7 , а також обвинувачений ОСОБА_3 показав, що він з 21.04.2017 проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника сховища взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, в його обов`язки входить знати номенклатуру матеріальних засобів, які зберігаються на складі, слідкувати за їх комплективністю, наявністю та якісним станом; суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач та інші обов`язки передбачені положенням про військову частину НОМЕР_1 .

Отже, 12.12.2018 ОСОБА_3 по наказу начальника пункту технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , отримавши довіреність прийняв для військової частини НОМЕР_1 товар по накладної № В149 від 12.12.2018, підписавши вказану накладну, яку передав діловоду автослужби ОСОБА_9 , який після оприбуткування отриманого ним товару, а саме завів на кожний товар картку обліку військового майна, передав один екземпляр цих карток та накладну № В149 від 12.12.2018 знов ОСОБА_3 , який в накладній написав власноручно «оприбутковано на складі», яку знов передав діловоду, а все майно здав ОСОБА_10 .
Після чого під час проведення позапланового аудиту по автослужбі, ОСОБА_3 стало відомо, що він отримав від ФОП ОСОБА_7 за накладною № В149 від 12.12.2018 замість зварювального апарата GI, виробника Німеччини, отримав зварювальний апарат Патон, національного виробника. Отже ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав, що при отриманні товару 12.12.2018 по накладній №В149 проявив неуважність, що призвело до отримання військовою частино НОМЕР_1 зварювального апарату Патон про що ОСОБА_3 дуже шкодує, зробив певні висновки після виявленої події. При цьому обвинувачений зазначив, що жодного матеріального збагачення останній не отримав, також його ніхто не примушував отримувати саме зварювальний апарат ОСОБА_11 , який він отримав, також ОСОБА_3 не надходило жодних наказів про підписання накладної №В149 від 12.12.2018 не перевіривши товар, який був поставлений у військову частину ФОП ОСОБА_7 . З ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_3 перебуває виключно в ділових відносинах.
Вказані показання обвинуваченого суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.
Отже ними у повній мірі підтверджуються обставини, які підлягають доказуванню згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, як-то: час, місце та спосіб учинення.
З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України у судовому засіданні, документів та показань свідків, які суд сприймав безпосередньо, в їх системному зв`язку, судом встановлено наступне.

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, свідок ОСОБА_12 показала, що з обвинуваченим знайома, знаходяться в ділових відносинах, тобто разом проходять службу в одній військовій частині НОМЕР_1 , причин для оговору обвинуваченого у свідка немає. Так, свідок зазначила, що у військовій частині НОМЕР_1 працює бухгалтером, в обов`язки якої входить виписування платіжних доручень, на суму зазначену у накладних, які підписує начальник фінансової частини військової частини, а також кожного місяця свідок складає меморіальний ордер, де відображує всі надходження та проплати за місяць. Отже, 12.12.2018 до бухгалтерії начальником автослужби військової частини ОСОБА_8 надана накладна по договору № 547 від 12.12.2018, про закупівлю парко-гаражного обладнання на загальну суму 160 000,00 гривень, зазначена накладна, була підписана постачальником та матеріально відповідальною особою з боку військової частини, ким саме за спливом тривалого часу не пам`ятала. Після чого 12.12.2018 свідок ОСОБА_12 виписала платіжне доручення та передала до казначейства для здійснення виплат, за отриманий товар по договору № 547 від 12.12.2018 на підставі накладної № В149 від 12.12.2018. Про неповне надходження товару (майна) до військової частини по накладної свідок не знала. До свідка вказана накладна потрапила після оприбуткування майна на складі автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 .

Допитана в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, свідок ОСОБА_13 показала, що обвинуваченого знає, як начальника автомобільного складу військової частини та знаходиться з останнім у ділових відносинах, тобто проходять службу в одній військовій частині НОМЕР_1 , причин для оговору обвинуваченого у свідка немає. Так, свідок зазначила, що у військовій частині НОМЕР_1 працює бухгалтером з 17.11.2014, в обов`язки якої входить опрацювання бухгалтерських документів, які відносяться до автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 . В 2018 році, більш точну дату свідок не пам`ятала у зв`язку зі спливом тривалого часу, від діловода автослужби отримала накладну на отриманий та оприбуткований автослужбою товар, фактичну наявність товару при цьому свідок ОСОБА_13 не перевіряла, оскільки це не входить до її повноважень, за отриманий товар військова частина сплатила після фактичного отримання його матеріально відповідальним представником. На облік матеріальних цінностей військової частини НОМЕР_1 , майно за накладної №В149 від 12.12.2018 поставлено було на підставі накладної, де був наявний підпис начальника складу ОСОБА_3 , який відповідно до наявної довіреності і отримував цей товар, а також відмітка про оприбуткування майна на складі автослужби. Отже, свідок ОСОБА_13 після отримання накладної №В149 від 12.12.2018 завела на майно картки, провела по бухгалтерським звітам, внесла в оборотну відомість за певними рахунками та рознесла в кількісно-сумової книги, тобто (зазначила майно), після чого накладна була підшита до справи виправних документів по автослужбі, меморіальний ордер № 13, 17. Також свідок входила у 2019 році в склад інвентаризаційної комісії під час проведення позапланового аудиту автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , під час якої було встановлено нестача майна по договору № 547 від 12.12.2018. Матеріально відповідальною особою по майну автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , є начальник складу, а саме ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, свідок ОСОБА_14 показав, що обвинуваченого не знає, відносин з ним жодних не підтримує. Свідок ОСОБА_14 зазначив, що працює менеджером з оптової торгівлі ПП «Бутпостач». Під час роботи свідок познайомився з ФОП ОСОБА_7 , який впродовж останніх трьох чотирьох років є дилером ПП «Будпостач», який придбає у них товар та самостійно надалі реалізує. Відносини з ОСОБА_7 у свідка виключно партнерські. В період з 2018-2019 рока ПП «Будпостач» продавали ФОП ОСОБА_7 парко-гаражне обладнання, а саме майно, яке оголошено прокурором відповідно до обвинувального акту. При демонструванні свідку накладної від 12.12.2018 з переліченим товаром, останній підтвердив, що товар належав ПП «Будпостач», який був відпущений ФОП ОСОБА_7 , за вказаний товар останній безготівково розрахувався 30.01.2019. Повернення товару від ФОП ОСОБА_7 не було.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, свідок ОСОБА_15 показав, що він працює інспектором відділу аудиту системи внутрішнього контролю Центрального територіального управління внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, обвинуваченого ОСОБА_3 знає в наслідок проведення внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 за дорученням військової прокуратури, але відношень з обвинуваченим не підтримує. Так восени 2019 року свідок ОСОБА_15 був залучений в якості спеціаліста для проведення перевірки військової частини НОМЕР_1 . Отже, прибувши у військову частину свідок дослідив операції з приводу купівлі-продажу зварювального апарату виробництва Німеччини. При дослідженні первинних бухгалтерських документів та перевірки наявності майна у військової частини встановлено, що замість зварювального апарату виробництва Німеччини, в наявності був виявлений зварювальний апарат Патон, про що був складений відповідний аудиторський звіт. Під час аудиту було встановлено, що при отриманні майна військовою частиною НОМЕР_1 матеріально відповідальною особою, на яку виписана була довіреність був ОСОБА_3 , який саме і залишив свій підпис у накладній про підтвердження отримання останнім товару, відповідно до переліку зазначеного у накладній. При проведенні аудиту було з`ясовано, що на час придбання зварювального апарату військовою частиною, вартість апарату виробника Німеччини значно перевищувала вартість апарата національного виробника, а саме приблизна вартість іноземного виробника складала 35000,00 гривень, а національного приблизно 18000,00 гривень.

Крім цього, у судовому засіданні захисником заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_7 , який був допитаний під час досудового розслідування слідчим, так у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від давання показань, останній зазначив, що з 2005 року зареєстрував ФОП ОСОБА_7 , тобто з вказаного часу працює у сфері роздрібної торгівлі автозапчастин. При здійсненні підприємницькою діяльністю ФОП ОСОБА_7 працює з Державними закупівлями, що і пояснює поставку гаражного обладнання у 2018 року у військову частину НОМЕР_1 , а саме 12.12.2018 ФОП ОСОБА_7 виконав обов`язки за договором № 547 від 12.12.2018, що підтверджується накладною №В149, відповідно до якої ФОП передав майно, а ОСОБА_3 , який діяв за довіреністю від військової частини НОМЕР_1 , його прийняв. Оплата за поставлений товар була здійснена 14.12.2018, тобто ФОП ОСОБА_7 отримав гроші від військової частини. При проведенні відкритих торгах ФОП ОСОБА_7 при наданні своєї пропозиції не зазначив виробника зварювального апарату, а тому останнім до військової частини НОМЕР_1 був поставлений товар, який був у наявності ФОП ОСОБА_7 , а той факт, що у специфікації був зазначений зварювальний апарат виробництва Німеччини, свідок не пам`ятає. Після оголошення відповіді ФОП ОСОБА_7 на лист-претензію військової частини НОМЕР_1 , яке міститься в матеріалах судового провадження, свідок згадав, що останній дійсно повернув гроші військовій частині на їх претензію про встановлення нестачі у військовій частині НОМЕР_1 зварювального апарату виробника Німеччини, оскільки ФОП ОСОБА_7 поставив до військової частини замість зварювального апарату GI іноземного виробника, зварювальний апарат Патон. Під час поставки товару за договором № 547 від 12.12.2018, який отримував ОСОБА_3 жодних зауважень з боку останнього не висказувалось та у накладній не зафіксовано.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про відмову від допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , яке ухвалою суду, постановлено у порядку ч. 4 ст. 371 та ч. 2 ст. 372 КПК України, за згодою сторін кримінального провадження, а саме з боку обвинувачення та захисту з урахуванням положень статей 22, 26 КПК України, задоволено.

Загалом, обставин регламентованих ст. 87 КПК України в ході судового розгляду встановлено не було.
Досліджуючи та аналізуючи показання обвинуваченого та вищевказаних свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.
Таким чином показаннями свідків, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення, як і факт внесення службовою особою ОСОБА_3 до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.
У свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні письмових доказів, а саме документів, судом встановлено наступне.

З протоколу огляду місяця події з фототаблицею, складеного 26.04.2019 з 11.42 год. по 12.32 год. вбачається, що огляд був проведений слідчим першого відділу військової прокуратури Донецького гарнізону ОСОБА_23 в присутності понятих та встановлено, що об`єктом огляду є парко-гаражне обладнання військової частини НОМЕР_1 , яке розташовувалось на території проведення антитерористичної операції на сході України. Отже оглядом було встановлено наявність зварювального апарату «ПАТОН» сірого кольору марки ПСН 250Р з серійним номером НОМЕР_2 , в комплектації: зварювальний блок; блок протяжки проволоки для зварювання режимом току, до нього приєднано рукав з автоматичним зняттям, на кінці рукава приєднана горілка та два проводи провід маски, електрод отримувач. Крім цього було виявлено та оглянуто рукав аргоновий чорного кольору для зварювання, з комплектом замінних ценг і електродів; два редуктора газових чорного кольору марки «Донмет»; УР-6ДН з приєднаними до них рукавами для подачі газу; два балони, з яких один балон сірого кольору заповнений газом аргоном, а другий балон чорного кольору з газом вуглекислотним; стенд для перевірки форсунок; компресор з ресивером 100 л., призначений для накачки шин; візок гідравлічний (рокла) вантажопідйомністю 2500кг.; штабелер гідравлічний 1500кг., генератор бензиновий УАТО УТ-85434; кран підкатний гідравлічний стальний 2т.; стенд для ремонту вантажних двигунів. Зазначене було зафіксована фотокамерою та роздрукована у фототаблиці.
Сам огляд проведено на підставі заяви дозволу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2019.

Крім цього відповідно протоколу огляду від 23.05.2019 проведеного старшим слідчим Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_24 у період з 15.20 год. по 16.05 год. у приступності двох понятих у приміщенні пункту технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено наявність візка гідравлічного (рокола), штабелеру гідравлічного 1500 кг., преса гідравлічного настільного 20 т. Зазначене було зафіксована фотокамерою та роздрукована у фототаблиці.
Сам огляд проведено на підставі заяви згоди ОСОБА_8 , начальника пункту технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2019.

Враховуючи норму ст. 223 КПК України, вбачається, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, дослідивши в судовому засіданні вказані протоколи огляду судом встановлено, що відсутні підстави для висновків про недотримання вимог статей 233, 234, 237 КПК України, оскільки відповідно до протоколу огляду місця події здійснювався огляд пунктів технічного обслуговування та ремонту військової частини НОМЕР_1 , де оглянуті наявні парко-гаражні обладнання військової частини. Відповідно ж до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд.

Огляд проведений з дотриманням вимог ст. 237 КПК України. При цьому слід урахувати, висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображений у постанові від 07.06.2018 в справі № 727/4350/16-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. Надання власником (користувачем) добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Отже, при проведенні огляду місця події та огляду парко-гаражного приміщення військової частини НОМЕР_1 , слідчими було вжито всіх належних заходів для дотримання конституційних норм про недоторканність іншого володіння юридичної особи, а тому порушень вимог кримінального процесуального закону, не встановлено.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 30.05.2019, вилучено з фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 оригінал накладної № В149 від 12.12.2018 на одному аркуші.
Згідно з протоколом огляду вилученого документу від 30.05.2019, оглянуто оригінал накладної № В149 від 12.12.2018 на одному аркуші та встановлено, що накладна має реквізити постачальника ФОП ОСОБА_7 та одержувача військової частини НОМЕР_1 , у вигляді таблиці перелічено найменування товару з дев`яти позицій, а також вказана сума, яка підлягає до сплати, яка становить 160 000,00 грн., з зазначенням особи, яка відпустила вказаний товар, а саме ФОП « ОСОБА_7 » його підпис та відтиск печатки останнього, а також особи, яка одержала зазначений у накладній товар, а саме ОСОБА_3 з підписом останнього. Крім цього накладна має надрукований текст «Претензій по кількості та якості приймаються в момент отримання товару», та рукописний текст «Оприбутковано на склад ОСОБА_3 і підпис».
До зазначеного протоколу долучений оригінал оглянутої накладної № В149 від 12.12.2018 на одному аркуші та наявна у справі постанова від 30.05.2019 про визнання вищевказаного документу речовим доказом, що підтверджує факт набуття ним відповідного статусу у відповідності до норм КПК України.

Отже оглянути накладна № В149 від 12.12.2018 має всі обов`язкові реквізити для офіційного документу.

Крім цього, проаналізувавши інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти безпосередньо в частині доказів, які прямо стосуються фактів справи, суд установив, що згідно з висновків аудиторського звіту за результатами аудиту відповідності окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.12.2018 по 15.04.2019 від 18.04.2019 № 24/3/12/аз, аудитом досліджено питання дотримання вимог законодавства про публічні закупівлі та відповідність стану договірної дисципліни підчас проведення процедури закупівлі UA-2018_12_19-000581-а (дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів з питань процедури закупівлі, а також стану оприбуткування, обліку та збереження придбаних активів).
Аудитом встановлено, що існуюча система внутрішнього контролю в повній мірі не забезпечувала контроль за організацією обліку та збереженням майна. Враховуючи обсяги перевірених ресурсів за результатами аудиту, діяльність керівництва оцінюється умовно-позитивно (задовільно-позитивно), у зв`язку з виявленням недоліків та порушень, які мали незначний вплив на результати діяльності частини.
Так, аудиторським дослідженням встановлено недоліки, які негативно вплинули на фінансово-господарську діяльність, про що свідчать факти порушень вимог керівних документів щодо фінансової дисципліни з боку керівництва Частини, та в свою чергу, призвели до фінансових порушень на загальну суму 71687,00 грн., з яких:
А) порушення, що призвели до втрат на суму 35859,00 грн., а саме:
- недостача матеріальних засобів номенклатури автомобільної служби виявлена під час проведення інвентаризації 35859,00 грн. (не відшкодовано);
Б) порушення що не призвели до втрат на суму 35808,00 грн.: а саме:
- заниження вартості в обліку активів на суму 35808,00 грн., внаслідок виявлення лишків майна автомобільної служби (не обліковано).
Щодо типу та суті встановлених порушень, що:
А) призвели до втрат, а саме:
- недбале ставлення молодшого сержанта ОСОБА_3 до виконання своїх обов`язків за посадою під час прийняття на склад від постачальника парко-гаражного обладнання призвело до нестачі напівавтомата зварювального інверторного професійного марки GI13115 в кількості 1 шт., вартістю 35859,00 грн., чим нанесено шкоду державі (не усунуто).
Б) порушення, що не призвели до втрат, а саме:
- заниження в обліку вартості активів на суму 35808,00 грн., внаслідок не облікування закупленого майна автомобільної служби (інверторний цифровий напівавтомат зварювальний марки ПАТОН ПСИ-250Р-380V, балони аргоновий та вуглекислий, рукави, редуктори, кабелі зварювальні та комплект для аргонового зварювання (не усунуто).
Також, під час проведення аудиту встановлено не фінансове порушення, а саме порушення вимог ч. 1 ст. 10 Закону про публічні закупівлі, в частині невчасного оприлюднення звіту про укладений договір.
Наданими на запит військової прокуратури Білоцерківського гарнізону від 11.03.2018 ФОП ОСОБА_7 первинних бухгалтерських документів по господарської операції, а саме по поставці товару військовій частині НОМЕР_1 встановлено, що відповідно до копії довіреності № 187 від 12.12.2018, військова частина НОМЕР_1 уповноважила ОСОБА_25 на отримання цінностей; копія специфікації до договору № 547 від 12.12.2018 про купівлю військовою частиною НОМЕР_1 у ФОП ОСОБА_7 зазначеного переліку товару, а саме: напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115; компресора з ресивером 100 л. професійного; візка гідравлічного (рокла) DF-30, штабеля гідравлічного 1500 кг., преса гідравлічного настільного 12т., стенда для діагностики та чистки форсунок 6К+, генератора бензиновий YATO YT-85434 3/2-3/5KW; крану підкатного гідравлічний складний 2т.; стенд для ремонту вантажних двигунів, на загальну суму товару в розмірі сто шістдесят тисяч гривень 00 копійок. При цьому специфікація має реквізити покупця військової частини та продавця ФОП ОСОБА_7 та їх підписи та відбитки печаток відповідно. Надана копія Договору № 547 поставки від 12.12.2018 укладеного між ФОП ОСОБА_7 та військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_18 , на поставку та передачу підіймально-транспортувального обладнання та його частини (парко-гаражне обладнання), таким чином договір має всі обов`язкові елементу договору, як то реквізити сторін підписи та відповідні відбитки печатків. Копія платіжного доручення № 1035 від 14.12.2018 платника В/ч НОМЕР_1 Держказначейська служба України м. Київ, отримувач ФОП ОСОБА_7 , призначення платежу за парко-гаражне обладнання; згідно договору № 547 від 12.12.2018 та накладної № В149 від 12.12.2018 від 14.12.2018, на суму 160000,00 грн.; реєстр документів від 14.12.2018 ФОП ОСОБА_7 на суму 160000,00 грн., копія пропозиції ТОВ ОСОБА_7 , де зазначений перелік товарів та підтвердження ФОП ОСОБА_7 про можливість та забезпечення ВЧ НОМЕР_1 у встановлені строки переліченим товаром, зазначеним у специфікації, а також надана копія накладної № В149 від 12.12.2018, з реквізитами сторін, підписами та відбитками печатків, з боку ФОП ОСОБА_7 , підпис останнього, а з боку військової частини НОМЕР_1 підпис ОСОБА_3 .
Згідно з наданими військовою частиною НОМЕР_1 на прокурорський запит від 18.03.2019 документів, а саме з витягу з положення про військову частину НОМЕР_1 начальника, помічника та начальника складу автомобільної служби полку, в якій зазначені обов`язки начальника складу, в які входять суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач; вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі; а також додана копія договору № 547 поставки від 12.12.2018 на придбання парко-гаражного обладнання військовою частиною НОМЕР_1 у ФОП ОСОБА_7 на суму 160000,00 грн. та надана копія накладної № 152 від 27.12.2018 на видавання (здавання) військового майна у військовій частині НОМЕР_1 , де перелічений товар в кількості 9 одиниць, які підписані начальником автомобільної служби ОСОБА_26 , діловодом технічної частини ОСОБА_27 , та ОСОБА_28 , останній вказаний товар здав ОСОБА_10 , що повністю підтверджує покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які надані останнім в судовому засіданні. Крім цього надана копія витягу з наказу командира зенітного ракетного полку від 13.04.2017 № 38-РС відповідно до якого ОСОБА_3 призначено начальником сховища взводу забезпечення роти матеріального забезпечення. Також надані копії карток обліку військового майна, а саме картка № НОМЕР_3 на прес гідравлічний настільний 12т, картка № 107 обліку військового майна штабелера гідравлічного 1500кг., картка № 106 обліку військового майна візок гідравлічний, картка № 105 обліку військового майна компресора з ресивером 100 л., професійний, картка № 104 обліку військового майна напівавтомат зварювальний інвентарний професійний, картка № 109 обліку військового майна стенду для діагностики та чистки форсунок 6К+, картка № 110 обліку військового майна генератора бензинового YATO YT-85434 3.2-3.5 KW, картка № 111 обліку військового майна крана підкатного гідравлічного складного, картка № 112 обліку військового майна стенду для ремонту вантажних двигунів. Отже відповідно до вказаних карток зазначених вище все майно взято начальником автомобільної служби ОСОБА_8 на облік на підставі накладної № В149 від 12.12.2018 та накладної № 152 від 17.12.2018. Відповідно наданої копії книги обліку наявності та руху військового майна автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 , встановлено, що в зазначеній службі перебуває на обліку стенд для ремонту вантажних двигунів, компресор з ресивером професійний 100л., візок гідравлічний (рокла), стенд для діагностики та чистки форсунок, кран підкат ний гідравлічний 2 т., штабелер гідравлічний 1500кг., напівавтомат зварювальний інверторний, прес гідравлічний, генератор бензиновий YATO YT, все зазначене майно в книгу обліку внесено на підставі накладної № В149 від 12.12.2018 та накладної № 152 від 17.12.2018. Також надані копії інструкцій та гарантійні талони на майно, яке зазначено в книзі обліку майна, а саме ручний гідравлічний візок тип рокла, повітряний компресор, інверторний цифровий полуавтомат ПАТОН, генератор току ІНФОРМАЦІЯ_3 , зварювальний пальник для зварки. Роздруківка з сайту ПРОЗОРО про проведення тендеру, а саме закупівлю парко-гаражного обладнання Держзакупівлі онлайн, на якому зазначений перелік товару на загальну суму 160000,00 грн., відповідно до протоколу переможцем став учасник № 1 ФОП ОСОБА_7 , з яким укладений договір № 547 від 12.12.2018, згідно звіту про проведення процедури датою завершення дії є 31.12.2018.
Відповідно наданої документації командуванням військової частини НОМЕР_1 на запит військової прокуратури встановлено наступне, згідно з копією листа-претензії від 06.05.2019 за вих. № 533 на адресу ФОП ОСОБА_7 скерована претензія командування військової частини НОМЕР_1 щодо виявлення у військовій частині НОМЕР_1 невідповідність поставленого товару ФОП ОСОБА_7 по договору № 547 від 12.12.2018, а саме замість напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115, фактично відвантажено інвентарний цифровий напівавтомат зварювальний Патон, в кількості 1 штуки. Лист - відповідь ФОП ОСОБА_7 на лист-претензію військової частини НОМЕР_4 , відповідно до якого останній визнав факт невірної поставки товару у військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_7 перераховав військовій частині грошові кошти в розмірі 35859,00 грн., що підтверджується наданої копією банківської виписки за 10.05.2019 на суму 35859,00 грн. Акт приймання-передачі основних засобів військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого останні передали ФОП ОСОБА_7 інвентарний цифровий напівавтомат зварювальний Патон, в кількості 1 шт. Крім цього з наданої копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 66 від 14.05.2019 встановлено, що було проведено службове розслідування по факту результатів часткового аудиту автомобільної служби, яким встановлено, що напівавтомат зварювальний інверторний професійний GI 13115 в кількості 1 шт. визнаний таким, що не надходив у військову частину НОМЕР_1 , а грошові кошти в розмірі 35859,00 грн. отримані від ФОП ОСОБА_7 з призначенням платежу: повернення коштів за зварювальний апарат та обладнання до нього, вирішено перерахувати в дохід державного бюджету, внаслідок чого начальнику сховища ОСОБА_3 оголосили дисциплінарне стягнення «догану».
Однією із засад кримінального провадження, закріпленої п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень частин 1-3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на зберігання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином судом з показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що останній за власною ініціативою і доброю волею, надав правоохоронним органам на їх запит первинні документи бухгалтерського обліку по поставці товару у військову частини НОМЕР_1 по договору № 547 від 12.12.2018, про що свідок підтвердив у судовому засіданні.

При цьому суд приймає до увагу викладену правову позицію ККС у складі ВС у постанові від 31.03.2021 у справі 333/1539/16-к, де зазначено, що ураховуючи положення ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування потрібно враховувати можливість отримати речі й документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому отримання тимчасового доступу до речей, документів і за наявності підстав для того розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів обумовлене необхідністю доведення стороною кримінального провадження наявності достатніх підстав вважати, що без такого доступу та вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

За відсутності таких обставин, тим більше за умови добровільного надання документів стороною чи учасником кримінального провадження, у володінні яких вони перебувають, не виникає підстав та умов для звернення з клопотанням до слідчого судді стосовно застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу до документів і речей.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якому висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Службове підроблення характеризується прямим умислом. Суб`єктом службового підроблення може бути лише службова особа.

Примітка ст. 358 КК України передбачає, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі само зайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи та характерними особливостями складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є те, що склад цього злочину формальний, тобто злочин визнається закінченим із моменту вчинення зазначених у диспозиції однієї з чотирьох видів дій: а) складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; б) видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; в) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; г) інше підроблення службовою особою офіційних документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

Отже судом під час судового розгляду встановлено, що на підстав договору № 547 від 12.12.2018 та додатку до нього Специфікації, військова частина НОМЕР_1 уклала вказаний договір з ФОП ОСОБА_7 про поставку до військової частини напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115 в кількості 1 штуки, компресора з ресивером 100 л. професійного в кількості 1 шт., візків гідравлічних (рокла) DF-30 в кількості 2шт., штабелера гідравлічного 1500 кг. в кількості 1 шт., пресу гідравлічного настільного 12т в кількості 1 шт., стенду для діагностики та чистки форсунок 6К+ в кількості 1шт., генератора бензинового YATO YT-85434 3.2-3.5 KW в кількості 1 шт., крану підкатного гідравлічного складного 2т. в кількості 1 шт. та стенду для ремонту вантажних двигунів в кількості 1 шт., тобто товару на загальну суму 160 000,00 грн.
Згідно довіреності № 187 від 12.12.2018 виданої ОСОБА_3 військовою частиною НОМЕР_1 на отримання цінностей до 22.12.2018, на підставі якої відповідно до накладної № В149 від 12.12.2018, в якій зазначений перелік поставленого ФОП ОСОБА_7 товару військовій частині, відповідно до Специфікації, до договору № 547 від 12.12.2018, де ОСОБА_3 поставив свій підпис в графі «Одержав» та зробив напис «Оприбутковано на склад», зазначивши своє прізвище та підпис, без будь яких зауважень. Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 будучи службовою особою, в рамках наданих повноважень, отримав матеріальні цінності для В/ч НОМЕР_1 .

Після чого на підставі вказаної накладеної було виписано платіжне доручення № 1035 від 12.12.2018, відповідно до якого військова частина НОМЕР_1 перерахувало на рахунок ФОП ОСОБА_7 за парко-гаражне обладнання, грошові кошти в сумі 160 000,00 грн. Однак інвентаризаційними описами необоротних активів від 11.04.2019 та від 17.04.2019 у аудиторському звіті від 18.04.2019 № 24/3/12/аз, встановлена нестача напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115 вартістю 35859,00 грн. та надлишок інверторного цифрового напівавтомату ПАТОН вартістю 18588,00 грн. Після чого з боку військової частини НОМЕР_1 розпочалась претензійна робота під час якої ФОП ОСОБА_7 визнав факт невірної поставки товару військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим ФОП ОСОБА_7 перераховав військовій частині грошові кошти в розмірі 35859,00 грн. про що останнім було викладено у відповідному листі, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні.
Таким чином з досліджених документів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді начальника сховища взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, в обов`язки якого входило суворо виконувати правила приймання, зберігання, видавання та здавання матеріальних засобів, не допускати випадків псування та нестач; вести кількісний та якісний облік матеріальних засобів, що знаходяться на складі, тобто будучи службовою особою, який відповідно до довіреності № 187 від 12.12.2018, виданої ОСОБА_3 для отримання цінностей для військової частини НОМЕР_1 , мав повноваження на отримання матеріальних цінностей, при отриманні товару за специфікацією до договору № 547 від 12.12.2018 у накладній № В149 від 12.12.2018, ОСОБА_3 поставив свій підпис в графі «Одержав» та зробив напис «Оприбутковано на склад» та також поставив підпис та зазначив своє прізвище про отримання напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115 в кількості 1 штуки, компресора з ресивером 100 л. професійного в кількості 1 шт., візків гідравлічних (рокла) DF-30 в кількості 2шт., штабелера гідравлічного 1500 кг. в кількості 1 шт., пресу гідравлічного настільного 12т в кількості 1 шт., стенду для діагностики та чистки форсунок 6К+ в кількості 1шт., генератора бензинового YATO YT-85434 3.2-3.5 KW в кількості 1 шт., крану підкатного гідравлічного складного 2т. в кількості 1 шт. та стенду для ремонту вантажних двигунів в кількості 1 шт., тобто товару на загальну суму 160 000,00 грн., що не відповідало дійсності, а саме в частині отримання напівавтомату зварювального інверторного професійного GI 13115 в кількості 1 штуки, тим самим вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документа, а саме накладної № В149 від 12.12.2018 про отримання майна.

Таким чином, надані показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні підтверджуються сукупністю доказів по справі та узгоджуються з обставинами встановлені в ході судового розгляду.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту надано не було. При цьому, сторони кримінального провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив сторонам кримінального провадження необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки він вчинив внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином та відсутність будь-яких суспільно-небезпечних наслідків; судом взято до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 19.06.2018, який має місце проживання, а також офіційний, щомісячний дохід, тобто має місце служби, де характеризується позитивно, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, приймав участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони на території Донецької області та є учасником бойових дій.

Крім цього суд враховує, що пом`якшуючі обставини чи їх сукупність мають перебувати в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час скоєння злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Так, обвинувачений в судовому засіданні неодноразово висловив щирий жаль з приводу учинених ними дій та осуд своєї поведінки, визнав всі встановлені фактичні обставини по кримінальному провадженню, отже визнав свою вину в повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує позицію прокурора, який вважав за неможливе призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції від суспільства, в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014, а також суд приймає позицію сторони захисту, яка просила призначити мінімальне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 366 КК України.

Крім цього судом прийнято до уваги висновок органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, який викладений у досудової доповіді, так беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та проведення профілактичної роботи з метою неповернення до старої моделі поведінки та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення.

У разі якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку відповідно до ст. 76 ч. 3 п. 2 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Так, згідно з вимогами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 12.12.2018.

На час вчинення вказаного кримінального правопорушення діяла редакція Закону України № 1261-VII від 13.05.2014, яка передбачала за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Разом з цим, редакція вказаної норми була змінена Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, який набрав чинності з 01.07.2020, відповідно до якої кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд вважає, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону України № 1261-VII від 13.05.2014, яка поліпшує становище обвинуваченого ОСОБА_3 , необхідно призначити ОСОБА_3 покарання саме в межах вказаної статті Особливої частини Кримінального кодексу України в редакції від 13.05.2014, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів є покарання у виді штрафу, з призначення обов`язкового додаткового покарання.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, а саме накладна №В149 від 12.12.2018, яка перебуває в матеріалах судового провадження, після набрання вироком законної сили, підлягає залишенню в матеріалах справи за № 357/6029/19; провадження 1-кп/357/448/21.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 366 КК України в редакції Закону України № 1261-VII від 13.05.2014 та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень), з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ по справі, а саме накладну № В149 від 12.12.2018, яка знаходиться в матеріалах судового провадження зберігати у справі № 357/6029/19; провадження 1-кп/357/448/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1