УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , в порядку ст. 201 КПК України, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0001256 від 09.10.2021 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Так, в обґрунтування поданого клопотання, захисник посилається на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, раніше не судимий, тривалий час працює водієм, визнав вину у повному обсязі, відшкодував шкоду потерпілим, останні претензій до підозрюваного не мають. Крім того, захисник просив врахувати стан здоров`я ОСОБА_5 , який є інвалідом ІІІ групи, має захворювання на цукровий діабет ат гепатит С, тому потребує медичної допомоги. Вказані обставини свідчать про те, що ризики, які враховувалися при обранні міри запобіжного заходу, суттєво зменшилися та є підстав для зміни запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказавши, що ризики не зменшились та продовжується існувати.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 201 КПК України передбачає можливість особи, до якої застосовано запобіжний захід, змінити його. Така можливість надається особі з метою надання їй права на перегляд обставин. Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (щодо прав особи, яка позбавлена свободи внаслідок арешту або тримання під вартою) забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи (Рішення у справі Yeloyev проти України від 6 листопада 2008 року, заява № 17283/02, параграф 64).

Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Вирішуючи зазначене клопотання слід виходити із загальних засад кримінального процесу, серед яких диспозитивність, змагальність і рівність сторін в поданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, і положень, які регламентують взагалі можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в даному випадку запобіжних заходів і конкретний вибір того заходу, який в повній мірі зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти спробам переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, як того вимагає ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховувалися наявність в рамках кримінального провадження №0001256 від 09.10.2021 року обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», п. 99, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказує на наявність таких обставин як зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також характеризуючи дані підозрюваного.

В частині доводів сторони захисту щодо зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що з огляду на фактичні обставини даного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у випадку подальшого доведення вини, у встановленому законом порядку, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, тяжкі наслідки, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, встановлений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, на теперішній час наявний в рамках кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що як вбачається з матеріалів клопотання про зміну запобіжного заходу, а саме нотаріально посвідчених заяв потерпілих ОСОБА_6 . ОСОБА_7 від 18.11.2021 року, ОСОБА_8 від 01.11.2021 року, ОСОБА_9 від 30.10.2021 року, ОСОБА_10 від 06.11.2021 року, останнім була повністю відшкодована шкода, будь-яких претензій до підозрюваного ОСОБА_5 вони не мають, у зв`язку з чим, на даний час ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестав існувати.

Крім того, до матеріалів клопотання про зміну запобіжного заходу на підтвердження характеризуючих даних підозрюваного ОСОБА_5 були долучені характеристика від ЖБК№ 1, відповідно до якої, ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, свідоцтво про шлюб, з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у шлюбі, довідка про склад сім`ї або зареєстрований у житловому приміщенні осіб, згідно якої, ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом з дружиною.

Захисником також були надані документи на підтвердження стану здоров`я підозрюваного, зокрема, як вбачається з медичної документації, ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи, має захворювання на цукровий діабет, гепатит С. Крім того, відповідно до наданої захисником відповіді з Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях сектора в Одеській області, підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до вказаної установи зі скаргою на затруднений вдих, біль при ковтанні, задух при ходьбі, сухість в роті, встановлений стан середньої тяжкості.

Вищевикладені обставини, які вказують на наявність міцних соціальних зв`язків, а також на необхідність подальшого лікування підозрюваного, в контексті тривалого тримання під вартою, слідчим суддею враховуються як обставини на користь звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти, тому ризику, який продовжує існувати, можливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
В свою чергу відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
За таких обставин, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частині.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , в порядку ст. 201 КПК України, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження №0001256 від 09.10.2021 року задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10.12.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 10.12.2021 року, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1