Справа № 304/1511/21 Провадження № 1-кс/304/266/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , затверджене начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000196 від 12 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000196 від 12 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «МАЗ», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія»; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; екскаватор марки «JCB» 4CX, жовтого кольору, фактичним володільцем якого являється ТОВ «Академія», зразки піщано-гравійної суміші з русла р. Турянка та кузову вантажного автомобіля. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, під час якого встановлено, що 11 листопада 2021 року близько 16.30 год у с.Т.Поляна Ужгородського району на руслі річки Турянка виявлено екскаватор «JCB» 4СХ та вантажний автомобіль марки «МАЗ», за допомогою яких працівники ТОВ «Академія» здійснювали незаконне видобування піщано-гравійної суміші. Вказану подію 12 листопада 2021 року було внесено до ЄРДР за номером 0000196 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 240 КК України. Слідчий зазначає, що виїздом СОГ на місце події на відстані близько 700 м від дорожнього знаку населеного пункту виявлено вказану вантажну техніку та купу піщано-гравійної суміші; зазначену техніку вилучено та поміщено на територію колишнього колгоспу с. Т.Поляна під нагляд поліції, про що складено відповідний протокол у порядку ст. 237 КПК України. Вказує, що за його постановою про визнання речовими доказами від 12 листопада 2021 року вказана вантажна техніка була визнана речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Крім цього зазначає, що подальшим оглядом місця події на відстані близько 20 м від р. Турянка виявлено насип суміші, що схожа на піщано-гравійну, а також таку ж суміш виявлено у кузові автомобіля «МАЗ», з яких відібрано зразки, упаковані такі до поліетиленових пакетів, а на підставі постанови про визнання речовими доказами визнано речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження. Вказуючи, що вантажний автомобіль, екскаватор, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відібрані піщано-гравійні суміші є речовими доказами та можуть містити на собі сліди злочину, а також посилаючись на норми кримінального процесуального закону, які визначають питання щодо речових доказів, підстави тимчасового вилучення майна та накладення арешту, слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування існує необхідність у накладенні арешту на вказане майно, яке визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та з метою необхідності проведення у подальшому слідчого експерименту чи інших слідчих дій для встановлення обставин справи, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив та просив повернути транспортні засоби, оскільки товариство надало належну йому техніку на виконання домовленості з керівниками органу місцевого самоврядування села Т.Поляна задля встановлення на річці Шипіт труби, яка б запобігла осіннім паводкам у населеному пункті.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як видно з наданих слідчим матеріалів, 11 листопада 2021 року о 16.26 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що працівником поліції Кирликом на березі річки Турянка на початку села Т.Поляна Ужгородського району Закарпатської області виявлено незаконний забір гравію; на місці знаходиться вантажний автомобіль марки «МАЗ» та екскаватор (а. с. 6).

Також із даних матеріалів убачається, що за вказаним фактом 12 листопада 2021 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 12 листопада 2021 року (а. с. 5).

З протоколу огляду місця події від 11 листопада 2021 року з ілюстративною таблицею до нього вбачається, що предметом огляду являється русло р. Турянка на відстані близько 700 м від населеного пункту Т.Поляна Ужгородського району, де виявлено навантажувач марки «JCB», р/н НОМЕР_3 , жовтого кольору, а на відстані близько 2 м від такого вантажний автомобіль марки «МАЗ». На кузові вказаного автомобіля навантажена піщано-гравійна суміш, а також на відстані близько 15 20 м через річку виявлено місце забору такої суміші; вказані транспортні засоби за результатом огляду вилучені, зразки суміші відібрано з кузова та місця забору (а. с. 7-9, 10-13).

Вказані обставини підтверджуються також письмовими поясненнями водіїв вказаних транспортних засобів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 11 листопада 2021 року (а. с. 14, 15).

Вилучені під час огляду транспортні засоби постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 про визнання предметів та речей речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12 листопада 2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000196 від 12 листопада 2021 року (а. с. 17-18).

Матеріалами клопотання підтверджується, що вантажний автомобіль самоскид-С марки «МАЗ», р/н НОМЕР_1 , жовтого кольору, на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «Академія» (а. с. 16).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучені транспортні засоби мають значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000196 та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту транспортних засобів з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

У даному конкретному випадку слідчий суддя вважає, що наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Кримінальний процесуальний кодекс у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відтак слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону розпорядження майном транспортними засобами, зважаючи на встановлені ризики знищення, приховування, псування майна, яке є речовим доказом.

Накладення арешту на майно в частині розпорядження таким не є припиненням або позбавленням права власності на нього. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, тобто не забороняє користування, не припиняє права власності на нього. При цьому, такі обмеження власності на майно не перешкоджають здійсненню звичайної господарської діяльності.

В той же час у клопотанні слідчий також просить накласти арешт на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також зразки піщано-гравійної суміші.

Однак всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України слідчим ОСОБА_4 не зазначено мети арешту зазначеного майна відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, тоді як частина 2 вказаної статті визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання встановлено, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим визначено підстави і мету необхідності накладення арешту згідно положень статті 170 цього Кодексу та відповідно обґрунтовано необхідність накладення арешту майна з метою збереження речових доказів.

Слідчим у клопотанні зазначено, що Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також зразки піщано-гравійної суміші є речовими доказами та мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, однак постанова слідчого, що міститься у матеріалах клопотання свідчить про протилежне речовими доказами за постановою слідчого від 12 листопада 2021 року визнано лише транспортні засоби, а саме вантажний автомобіль та екскаватор (а. с. 18).

Будь яких інших підстав необхідності накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчим у клопотанні не наведено та при розгляді клопотання слідчому судді не наведено, а відтак у цій частині клопотання задоволено бути не може.

Керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , затверджене начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000196 від 12 листопада 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на вантажний автомобіль самоскид-С марки «МАЗ», р/н НОМЕР_1 , який на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Академія» та екскаватор марки «JCB» 4CX, жовтого кольору, який перебуває у фактичному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Академія», заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні вимог решти клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1