Справа № 626/2780/21
Провадження № 1-кс/626/983/2021
УХВАЛА

01 жовтня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000481, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2021 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 від 30.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 29.09.2021 до чергової частини Красноградського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що у лісосмузі неподалік с.Кобзівка Красноградського району здійснюється незаконна порубка дерев.

При виїзді слідчо-оперативної групи на огляд місця події було виявлено транспортний засіб - мотоцикл "МТ" чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортний засіб перебував у користуванні ОСОБА_4 . Під час проведення огляду транспортного засобу виявлено причеплений металевий причеп , в якому були складені розпиляні дерева клену різного діаметру. Також була виявлена бензопила VITALS master BKZ 45230 червоного кольору.

Відповідні відомості 30.09.2021 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000481 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

В ході проведення досудового розслідування був допитаний ОСОБА_4 , який пояснив, що 29.09.2021 близько 14:00 год він приїхав до посадки, що розташована біла с. Кобзівка, Красноградського району для випилу дерев клену для заготівки на зиму. Дозвіл на це він не отримував.

29.09.2021 у період часу із 16:45 до 17:20 в ході проведення огляду місця події за адресою: Харківська область Красноградський район, в межах с.Кобзівка вилучено транспортний засіб - мотоцикл МТ чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що фактично перебуває в користуванні ОСОБА_4 , до якого був причеплений металевий причеп, у якому перебували розпиляні дерева різного діаметру клену, бензопилу VITALS master BKZ 45230 червоного кольору.

Постановою слідчого СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.09.2021 року мотоцикл "МТ" чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з металевим причепом, напиляна деревина породи клен, бензопила VITALS master BKZ 45230 червоного кольору, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Накладення арешту зумовлюється тим, що необхідним є забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення. відчуження.

Як передбачено ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заперечення проти клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу, тобто якщо воно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вказано в ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя відповідно до змісту ст.170 КПК України, враховує, що в ньому йдеться не про арешт майна підозрюваного, а арешт майна, передбачений ч.2 ст.170 КПК України, що здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до порядку, передбаченого ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі "Новоселецький проти України" (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що, згідно ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого надійшло клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, визнаного слідчим речовими доказами, що в даному випадку є необхідним для проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування, а також для збереження речових доказів.

З врахуванням вимог ч.4 ст.173 КПК України, на відповідальне зберігання мотоцикл МТ чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого був причеплений металевий причеп, власником якого є ОСОБА_6 , а фактично користується ОСОБА_4 , необхідно передати користувачу. В той же час на напиляну деревину породи клен та бензопилу VITALS master BKZ 45230 червоного кольору доцільним є накладення арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування речовими доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити .

Накласти арешт на мотоцикл МТ чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого був причеплений металевий причеп, який належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_2 , та заборонити вчинення дій, направлених на відчуження, розпорядження вилученого транспортного засобу.

Передати вищевказаний мотоцикл МТ чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та металевий причеп на відповідальне зберігання ОСОБА_4 попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Накласти арешт на розпиляні дерева породиклен, які перебували в причепі мотоцикла МТ, та бензопилу марки VITALS master BKZ 45230 червоного кольору та заборонитивчинення дій, направлених на відчуження, розпорядження та користування вилученого майна.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_5 самостійно визначити порядок зберігання дров, а бензопилу VITALS master BKZ 45230 червоного кольору помістити до кімнати речових доказів Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Харківської області.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1