У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ознайомившись із клопотанням прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 30.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України,-

встановив:

09 листопада 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001498 від 30.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 29.10.2021 о 21 годині 49 хвилин, надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що за адресою м. Ужгород, пл. Народна, буд. №4, невстановлена особа, здійснила несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до витоку інформації на сайті Закарпатської обласної ради.

В ході огляду місця події, який проводився 30.10.2021 року, в приміщенні каб. №506, яке розташоване за адресою м. Ужгород, пл. Народна, 4, виявлено та вилучено:

1) Системний блок марки «Super W» №408030;

2) Системний блок марки «Logic Power» №101400247;

3) Системний блок марки «Deep coll» №015;

4) Переносний жорсткий диск марки «Kingston» SN5793;

5) Переносний жорсткий диск марки «Kingston» SN7340

6. ) Флеш носій марки «Ridata»

7. ) Флеш носій марки «Kingston»

8. ) Флеш носій марки «SP»

9. ) Жорсткий диск марки «HP»2c733514VW

10. ) Жорсткий диск марки «HP»2C733514U4

11. ) Жорсткий диск марки «Seagate» SN 6PTOA7QZ

12. ) Жорсткий диск марки «Samsung» SN353711FP240491

13. ) Жорсткий диск марки «WD» SN WCAP96383723

14. ) Жорсткий диск марки «Desktop HDD» SN W9A064MD

15. ) Ноутбук марки «НР» D6331V4Y.

Відповідно до постанови слідчого СВ Ужгородського РУП, від 30.10.2021 року вищеперераховані предмети визнано речовими доказами у кримінальному проводженні, оскільки вони можуть містити сліди кримінального правопорушення та іншу необхідну інформацію для проведення подальшого досудового розслідування та встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що всі вищевказані вилучені в ході огляду об`єкти мають значення речових доказів, могли зберегти на собі сліди, кримінального правопорушення, є об`єктом дослідження компютерно технічних та інших експертів, можуть бути використані як докази, та визнані як предмети вилучені із законного обігу та відповідно постанови слідчого СВ Ужгородського РУП від 30.10.2021 року всі вилучені предмети визнано речовими доказами.

У судовому засіданні прокурор не з`явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином про, що свідчить рапорт.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що таке задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З витягу з ЄРДР видно, що Ужгородським районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001498 від 30.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.10.2021 о 21 годині 49 хвилин, надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що за адресою м. Ужгород, пл. Народна, буд. №4, невстановлена особа, здійснила несанкціоноване втручання в роботу комп`ютерних мереж, що призвело до витоку інформації на сайті Закарпатської обласної ради.

В ході огляду місця події, який проводився 30.10.2021 року, в приміщенні каб. №506, яке розташоване за адресою м. Ужгород, пл. Народна, 4, виявлено та вилучено: системний блок марки «Super W» №408030, системний блок марки «Logic Power» №101400247, системний блок марки «Deep coll» №015, переносний жорсткий диск марки «Kingston» SN5793, переносний жорсткий диск марки «Kingston» SN7340, флеш носій марки «Ridata», Флеш носій марки «Kingston», флеш носій марки «SP», жорсткий диск марки «HP»2c733514VW, жорсткий диск марки «HP»2C733514U4, жорсткий диск марки «Seagate» SN 6PTOA7QZ, жорсткий диск марки «Samsung» SN353711FP240491, жорсткий диск марки «WD» SN WCAP96383723, жорсткий диск марки «Desktop HDD» SN W9A064MD, ноутбук марки «НР» D6331V4Y.

Вказані предмети за постановою слідчого від 30.10.2021 визнано речовими доказами.

У вказаному клопотанні як мету накладення арешту прокурор зазначає необхідність збереження вилучених під час огляду предметів як речових доказів.

Згідно п.2 ч.2 ст. 168 КПК України , забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст.170КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З урахуванням вище наданих до суду матеріалів, підстави для накладання арешту на майно яке було вилучено під час огляду, прокурором в супереч ст. 168 КПК України не достатньо обґрунтовані, а тому подальше обмеження особи володінням своїм майном є не доцільним.
Зокрема прокурором не представлено будь яких доказів, як і не зазначено про це під час судового розгляду, про проведення або намір проведення експертного дослідження, з вилученим майном в силу вимог ст. 168 КПК України, не представлено вагомих доказів, що саме ці об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також те, що доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Крім того з матеріалів клопотання не вбачається, чи вивчалась прокурором інша можливість доступу до вказаних об`єктів, у межах наданих КПК України повноважень.
Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).
Таким чином з урахуванням вище викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001498 від 30.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.361 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.11.2021 року о 13.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1