ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/834/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0004164 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 представника потерпілої ОСОБА_5 потерпілої ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
05.09.2020 року приблизно о 18 год. 54 хв. на спецлінію "102" надійшло повідомлення, що особа перебуваючи у стані сп"яніння сіла за кермо автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», д.н.з НОМЕР_1 , який був припаркований на тротуарі за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 154 та рухаючись заднім ходом вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався тротуаром та з метою уникнення відповідальності, за вчинене адміністративне правопорушення, почала втікати в напрямку магазину «АТБ», що по вул. Тростянецькій, в м. Києві. На місце події прибули працівники патрульної поліції екіпажу автопатруля «Рубін-205» в складі інспекторів УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які обстеживши прилеглу територію, вказанку особу затримали. Нею виявився ОСОБА_3 . В подальшому, під час встановлення особи порушника та спроби працівників поліції здійснити адміністративне затримання, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що перед ним знаходяться працівники поліції у форменому одязі із розпізнавальними знаками Національної поліції України, та виконують свої службові повноваження, став вести себе агресивно та погрожувати фізичною розправою працівникам поліції, у зв`язку із чим останніми було прийнято рішення про застосування відносно ОСОБА_3 спеціального засобу «кайданки» відповідно ст. 45 ЗУ «Про Національну поліції України» та із метою обмеження руху останнього, його посадили до службового автомобіля марки «Skoda Rapid», д.н.з. НОМЕР_2 і на допомогу викликали екіпаж автопатруля «Рубін-203» у складі: спекторів УПП ДПП у м. Києві ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , які прибули на місце. Надалі, ОСОБА_3 продовжив здійснювати опір законним вимогам працівників поліції та намагався вийти з службового автомобіля, ігноруючи законні вимоги працівників поліції, усвідомлюючи що він перебуває в громадському місці в присутності працівників правоохоронних органів, вдягнутих у формений одяг, зовні оснащених загальновідомими ідентифікуючими ознаками працівників поліції, розуміючи що працівники поліції в цей момент перебували на чергуванні у складі екіпажів та діють в межах службових повноважень, передбачених положеннями Закону України «Про Національну поліцію» умисно, наніс три удари ногами в область живота працівника поліції ОСОБА_6 , яка здійснювала охорону ОСОБА_3 , спричинивши їй побоїв і фізичного болю.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України не визнав та суду показав, що того дня він приїхав із рибалки, зустрівся зі своїм другом та направлявся в магазин. У якийсь момент до нього підбіг незнайомий чоловік та без попереджнння збив його з ніг, при цьому сказав - вас затримано. Він просив представитися та повідомити що сталося, на що йому бризнули газовим балончиком в очі та одягнувши кайданки повели до службового автомобіля поліції. У вказаному автмобілі він просидів близько трьох годин, там відносно нього продовжили застосовувати фізичний вплив та знову бризнули в очі газовим балончиком. Потерпілу він не бачив оскільки через газ у нього сильно сльозилися очі та цілеспрямованих ударів він їй не наносив, а лише поштовхами ніг обороняв себе.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, його вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що працює в Управлінні патрульної поліції м. Києва. 05.09.2020 року вона була на чергуванні та в складі екіпажу "Рубін-203" здійснювала патрулювання вулиць Дарницького району м. Києва. Орієнтовно о 20 годині поступив виклик і вона разом із колегами поїхали на підмогу екіпажу "Рубін-205" який зупинив порушника за адресою м. Київ, вул. Харківське шосе, 154. Коли вони прибули на місце обвинувачений ОСОБА_3 сидів у службовому автомобілі "Шкода", до нього було застосовано спецзасіб "кайданки" оскільки він вів себе агресивно, погрожував розправою та виражався нецензурною лайкою. Вона зробила йому ряд зауважень однак той не реагув, а коли вона відчинила дверцята автомобіля для того, щоб відрегулювати у них скло, останній почав наносити їй удири обома ногами в область живота, що спричинило їй значний фізичний біль. В подальшому було викликано швидку домогогу оскільки вона погано себе почувала.

Свідок ОСОБА_9 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює в Управлінні патрульної поліції. Того вечора був на чергуванні. Приблизно о 19 годині поступив виклик про ДТП за адресою: Харківське шосе, 154. За допомогою очевидців на місці події було виявлено ОСОБА_3 який судичи із ознак перебував у стані алкогольного сп`яніння, був у нижній спідній білизні та куртці на голий торс, жодним чином не реагував на їхні вимоги, вів себе вкрай аргесивно, намагався покинути місце пригоди, тому до ньго було застосовано спеціальні засоби газ та кайданки. Після чого обвинуваченого посадили на заднє сидіння службового автомобіля та викликали підмогу. Через деякий час на місце прибув екіпаж "Рубін 203" у складі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Остання охороняла затриманого так як за цей час на місці події зібралися громадяни, один з яких представився захисником ОСОБА_3 та намагався йому, щось передати. У якийсь момент він побачив, що двері службового автомобіля відчинилися і обвинувачений наніс кілька ударів потерпілій в область живата, після цього потерпілій стало погано і він виликав швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_11 будучи допитаним в судовому засіданні суду показав, що працює в Управлінні патрульної поліції м. Києва, у вересні 2020 року, точної дати не пам`ятає, він був на чергуванні разом із ОСОБА_6 . Приблизно о 19 годині поступив виклик про ДТП на перехресті вулиць Тростянецької та Харківське шосе, командир роти сказав поїхати на місце на підкріплення екіпажу "Рубін 205". Коли вони прибули на місці був епіпаж поліції "Рубін 205" та затримай ОСОБА_3 який сидів на задньому сидіння службового автомобіля, свідок ДТП, потерпілий та кілька прохожих громадян. Один із прохожих представився адвокатом та хотів щось передати ОСОБА_3 на що ОСОБА_6 заборонила йому це робити, після чого підійшла до службового автомобіля у якому сидів обвинувачений та про щось із ним говорила. Самого моменту нанесення ударів потерпілій він не бачив, однак після цього їй стало погано і вона трималася за живіт. Обвинувачений ОСОБА_3 поводив себе вкрав агресивно та неадекватно, був практично роздягений.

Свідок ОСОБА_13 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що стала свідком ДТП яка відбулася біля будинків 152-154 по вулиці Харківське шосе. На місці пригоди на тротуарі лежав потерпілий в кількох метрах він нього сидів обвинувачий, який поводив себе неадекватно був одягнутий лише в трусах та куртці, обличчя у нього було червоне та було чути сильний запах алкоголю. Разом з ним була якась дівчина, яка вмовляла його залишатися на місці, однак він її не слухав і вирішив покинути місце приходи. Свідок вирішала простежити за обвинуваченим та пройшоши за ним квартал, після чого зателеофнувала своєму чоловікові який в свою чергу зателефонував у поліцію. Після приїзду працівників поліції обвинувачений поводив себе аргесивно, виражався нецензурною лайкою, пручався, чинив опір працівникам поліці, через що до нього застовували наручники та газовий балончик. Після цього ОСОБА_3 посадили до службового автомобіля. Через деякий час приїхав ще один екіпаж поліції у складі якого була потерпіла ОСОБА_6 , яка хотіла відрегулювати скло у дверцятах автмобіля і коли вона відкрила їх ОСОБА_14 ліг на спину та обома ногами почав бити потерпілу у живіт.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, окрім показань потерпілої і свідків підтверджується наступними доказами.

Даними які відображені у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.09.2020 року (т.1 а.п. 112), з яких вбачається, що 05.09.2020 року близко 20 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 154, гр. ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 під час виконання нею службових обов`язків.

Даними які відображено у Виписці № 5448 із медичної картки стаціонарного хворого та довідці (т. 1 а.п. 113, 114) із яких вбачається, що ОСОБА_6 06.09.2020 року зверталася до медичного закладу "Центральний госпіталь МВС України" де після обстеження їй було поставлено діагноз - "Закрита травма живота. Забій передньої черевної стінки. Підшкірна гематома лівої здухвинної ділянки".

Даними які відображені у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т. 1 а.п. 121-124) із яких вбачається, що 05.09.2020 року приблизно о 20 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 154, було затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки останій наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 під час виконання нею службових обов`язків.

Даними які відображені у протоколі огляду відеозапису від 28.10.2020 року (т. 1 а.п. 126-127) та самому відеозаписі який досліджено у судовому засіданні на яких безпросередньо зафіксована подія кримінального правопорушення. Події відбуваються у наступній послідовності. Відеозапис здіснюється за допомогою нагрудної камери працівника поліції, а саме потерпілої ОСОБА_6 , яка знаходиться біля службового автомобіля в середині якого сидить ОСОБА_3 , який поводиться вкрай агресивно, висловлює погрози та виражається нецензурною лайкою. В момент відкриття ОСОБА_6 дверцят автомобіля ОСОБА_3 лежачи на спині наносить ОСОБА_6 обома ногами удари в область живота.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, заслухавши позиції прокурора та захисника, провівши судові дебати і заслухавши останнє слово обвинуваченого суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Сам обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує те, що 05.09.2020 року близько 20 години був на місці події, був затриманий працівниками поліці та поміщений до службового автомобіля.

Також обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує той факт, що розумів, що перед ним знаходяться працівники поліції, які виконують свої службові обов" язки.

Вкрай агресивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 підтвердили - потерпіла ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . Також така поведінка вбачається із переглянутого в судовому засіденні відеозапису (т. 1 а.п. 126-127).

Нанесення ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 ударів ногами в живіт безумовно підтвердила сама потерпіла та свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_9 . Також вказані удари зафіксовано і на уже згаданому відеозаписі (т. 1 а.п. 126-127).

Результат зазначених ударів вбачається із виписки № 5448 з медичної картки стаціонарного хворого та довідки (т. 1 а.п. 113, 114) відповідно до яких ОСОБА_6 06.09.2020 року зверталася до медичного закладу "Центральний госпіталь МВС України" де після обстеження їй було поставлено діагноз - "Закрита травма живота. Забій передньої черевної стінки. Підшкірна гематома лівої здухвинної ділянки".

Розкриваючи питання суб"єктивної сторони злочину то суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_3 діяв із прямим умислом оскільки ще до нанесення ударів потерпілій ОСОБА_6 та практично протягом всього часу спілкування із праціавниками патрульної поліції він поводив себе агресивно, непідкорявся законним вимогам правохоронців, погрожував останнім, висловлювався у їх бік нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, що згодом переросло у застосування до потерпілої фізичної сили, що у повному обсязі узгоджується із вибраною ОСОБА_3 моделлю поведінки, яка безпірно є неправомірною і неприпустимою, а в даному випадку і злочинною за яку ОСОБА_3 і повинен нести передбачене законом покарання.

Що до дій працівників поліції в частині застосування до ОСОБА_3 кайданок та засобів споряджених речовинами сльозогінної та дратівливої дії, то такі дії, враховуючи поведінку останнього є абсолютно адекватним та відповідають вимогам Закону України "Про національну поліцію".

До наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні показань суд ставиться критично не покладає їх в основу вироку та розцінює виключно як позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, вказані показання спростовуються комплексом досліджених у судовому засіданні доказів, які є чіткими, логічними, послідовними, безспірними та такими, що доповнюють один одного.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід визнати винуватими у вчинені інкримінованого йому злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти авторитету органів державної влади, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, не одружений, офіційно не працює та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді обмеження волі у межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 345 КК України, однак враховуючи відсутність судимостей - наближене до мінімальної межі, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачного і для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, а також у повній мірі відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України.
Вирішуючи питання щодо призначення покарання ОСОБА_3 , суд окремо зазначає, що поведінка останнього як до вчинення злочину - перебування на вулиці майже голого у нижній спідній білизні та куртці, його агресивна поведінка, погрози працівникам поліції, висловлювання у їх бік нецензурною лексикою, а також невиконання їх законних вимог, дозволяє суду зробити категоричний висновок про вибір ОСОБА_3 чітко вираженої антисоціальної моделі поведінки, при якій останній протиставляє себе як суспільству в цілому так і правилам поведінки у ньому зокрема.
Також, така поведінка ОСОБА_3 , який жодним чином не має наміру критично відноситися до своїх протиправних дій та робити із них відповідні висновки, а відповідно і виправлятися, зважаючи на те, що злочин вчинений ОСОБА_3 посягає на авторитет державної влади в цілому, та правоохоронних органів зокрема, не дає суду підстав для застосування ст.ст.69,75 КК України.
Призначене судом покарання ОСОБА_3 слід відбувати реально, і лише таке покарання враховуючи особу обвинуваченого буде належним і достатнім та відповідатиме вимогам ст.ст.50,65 КК України.
Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту заборонивши йому із 22.00 год. до 7.00 год наступної доби, покидати місце проживання за адресою : АДРЕСА_2 . Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 892 гривні 90 копійок за проведення судово-медичної експертизи № 042/1-906-2020 від 20.10.2020 року. Речовий доказ - компакт-диск "ДВД-Р" кремового кольору (т.1 а.п.128-129) - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: