ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2022 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі
Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 грудня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Світловодськ Кіровоградської області, без місця реєстрації, фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , гр. України, середньо-спеціальною освітою, заміжньої, не працюючої, не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевчсенківського районного суду м. Чернівців від 17 грудня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України і їй призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до набрання вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з 22.06.2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 11928.00 грн завданої майнової шкоди.
Вилучені в обвинуваченої ОСОБА_7 кошти в сумі 1100 грн. звернуто в рахунок погашення майнової шкоди на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Споживчий центр»
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, обвинувачена ОСОБА_7 20.06.2021 року близько 15.10 год., реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, умисно, з корисливих мотивів та метою особистого
ЄУНСС 727/7355/21 провадження №11кп/822/64/22 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Ентузіастів, 2-Г в приміщенні ТОВ «Споживчий центр», під приводом погрози уявним пістолетом, який вона, нібито, тримала в своєму рюкзаку, висловила потерпілій ОСОБА_9 погрозу застосування насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, пред`явила вимогу передати їй всі наявні грошові кошти. ОСОБА_9 , побоюючись за своє життя, сприймаючи погрозу реально, відкрила ключем сейф та передала ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 13008 грн. Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину пішла та розпорядилась на власний розсуд викраденими коштами.
На цей вирок захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржуваний вирок та призначити його підзахисній покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
На обґрунтування своїх вимог адвокат вказував, що суд не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченої, що та раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, злочин вчинила внаслідок збігу тяжких життєвих та сімейних обставин, завдана її діями шкода є мізерною, що ОСОБА_7 повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, сприяла розкриттю злочину, частково відшкодувала завдану шкоду, після вчинення злочину зробила оцінку своєї злочинної поведінки та засуджує всій вчинок. Апелянт вважає, що призначене його підзахисній покарання є явно несправедливим внаслідок суворості.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянта, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційних вимог та доводи захисника, колегія суддів приходить до таких висновків.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України при обставинах, що наведені у вироку суду, повністю підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка, та не оспорюється в поданій апеляційній скарзі.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій обвинуваченої не оспорюється, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих висновків, які встановлені судом першої інстанції і ніким не оспорено.
Що стосується тверджень апелянта про те, що ОСОБА_7 призначено надто суворе покарання, то колегія суддів вважає його необґрунтованим.
Так, відповідно до ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій, врахував те, що вона вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнав щире каяття останньої та активне сприяння розкриттю злочину і визнання нею своєї вини. Також суд врахував дані про особу обвинуваченої, а саме, що та до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, не перебуває на обліках в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері та в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, не зареєстрована по місцю проживання, зокрема, по АДРЕСА_1 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Отже судом повністю враховано ті пом`якшуючі покарання обставини, на які вказує захисник в поданій скарзі.
Посилання адвоката на те, що інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинила внаслідок збігу тяжких життєвих та сімейних обставин, оскільки її залишив чоловік, а сама вона не працює, не мала коштів для оплати за проживання та на інші потреби, є необґрунтованим внаслідок невірного тлумачення апелянтом поняття збігу тяжких життєвих та сімейних обставин.
Небажання особи займатись суспільно корисною працею і відсутність через це у неї коштів та, як наслідок, настання скрутного матеріального становища, не є збігом тяжких життєвих та сімейних обставин в розумінні п.5 ч.1 ст.66 КК України.
Також необґрунтованим є посилання захисника як на обставину, що пом`якшує покарання його підзахисній, часткове відшкодування нею завданої злочином шкоди.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що кошти в сумі 1100 гр. були вилучені в обвинуваченої працівниками поліції при встановленні її особи і в послідуючому вироком суду вказані кошти звернено на користь ТОВ «Споживчий центр» в рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди. В матеріалах провадження відсутні дані про добровільне відшкодування обвинуваченою чи іншими особами завданого нею збитку або усунення заподіяної шкоди.
Крім того, завдана злочином матеріальна шкода в сумі 13008 грн. не є мізерною, як на те вказує в своїй скарзі захисник.
Врахувавши тяжкість вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої та врахувавши пом`якшуючі покарання обставини, що наведені вище, в тому числі і ті, на які вказував апелянт в своїй скарзі, суд призначив обвинуваченій мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.187 ч.1 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_10 покарання за своїм видом та розміром є достатнім і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченій і призначення їй покарання із застосуванням ст.69 КК України, колегія суддів не вбачає.
А тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 необхідно відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 грудня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_11 .Станковська

Копія. Згідно з оригіналом: суддя