Справа № 367/3908/21
Провадження № 1-кс/367/46/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при помічнику судді ОСОБА_2 ,

представник власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання Ірпінської міської ради Київської області про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000392 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,-

встановив :
До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, згідно якого заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2020 року у кримінальному провадженні № 0000392 від 28.08.2020 року на ряд об`єктів нерухомого майна, у тому числі і на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :01:045:0119, площею 0,0624 га, що належить Ірпінській міській раді.
Клопотання мотивує по тим підставам, що Ірпінській міській раді стало відомо, що ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23 листопада 2020 року накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000392 від 28.08.2020 року на ряд об`єктів нерухомого майна, у тому числі і на земельну ділянку за адресою: Соборна, 1-г, з кадастровим номером :01:045:0119, площею 0,0624 га, що належить Ірпінській міській раді.У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 08.02.2021 року у справі № 367/7493/20, провадження №1- кс/367/256/2021, зі змісту якої вбачається, що згідно витягу з ЄРДР № 0000392 від 28.08.2020 встановлено, що до Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури 28.08.2020 надійшла заява від ОСОБА 2 представника ТОВ «Євразіябуд Трейд» ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення із якої вбачається, що ОСОБА 3, за попередньою змовою з іншими особами, шляхом обману та використання підроблених документів про право власності, 04.06.2020 незаконно зареєстрували право власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА за допомогою державного реєстратора Гостомельської селищної ради ОСОБА 4, що належить ОСОБА 2 та ТОВ «Євразіябуд Трейд», внаслідок чого заволоділи вказаним об`єктом та останнім завдали матеріального збитку на суму вартості об`єкта незавершеного будівництва.Ірпінська міська рада вважає, що арешт на земельну ділянку накладено необґрунтовано, оскільки, кримінальне провадження розслідується за фактом шахрайства з об`єктом незавершеного будівництва, а не з земельною ділянкою комунальної власності. Вказують про те, що з моменту відкриття кримінального провадження № 0000392 минув майже рік. Ні слідчі, ні прокурори в рамках розслідування даного кримінального провадження незвертались до Ірпінської міської ради із будь якими запитами про надання інформації, документів. У Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал суду по даній справі оприлюднені лише ухвали суду, які стосуються арешту майна і все, ні виїмки, ні обшуку, ні застосування запобіжних заходів.
Звертають увагу на те, що дана земельна ділянка не була знаряддями вчинення злочину, з 2015 року перебуває в оренді КП «Ірпіньжитлоінвестбуд».
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила в задоволенні клопотання відмовити по тим підставам, що в задоволенні аналогічного клопотання Ірпінської міської ради про скасування арешту майна в даному кримінальному провадженні ухвалою Печерського районного суду м. Києва було відмовлено.
В судове засідання представник Ірпінської міської ради подавала до суду клопотання, згідно якого просила розглянути справу у її відсутність з урахуванням наданих письмових та усних пояснень.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, а також матеріали справи з розгляду клопотання про арешт майна № 367/7493/20, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0000392 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 362 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2020 №367/7493/20 накладено арешт, в тому числі, на земельну ділянку за адресою: Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, 1 г, з кадастровим номером :01:045:0119, площею 0,0624 га, що належить Ірпінській міській раді (ЄДРПОУ 33800777) що належить Ірпінській міській раді ().
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва 23 грудня 2021 по справі № 757/55952/21-к в задоволенні клопотання Міського голови Ірпінської міської ради () про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000392 від 28.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 362 КК України відмовлено.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, що ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, регламентовано, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу та тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції (ВП), заява № 31107/96, п. 58 ЕСНР. 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість, при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя також враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

З тексту ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 23.11.2020 вбачається, що при накладенні арешту на вказане майно, слідчий суддя виходив з того, що метою накладення арешту на вказані об`єкти є збереження їх в якості речового доказу у незмінному стані для проведення ряду оглядів із залученням відповідних спеціалістів, а тому, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід надати згоду на арешт майна.
Так, доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 23.11.2020 та надало б слідчому судді підстави на даний час вважати, що необхідність у накладенні арешту на майно, яке перелічено в ухвалі слідчого судді, на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання Ірпінської міської ради Київської області про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000392 від 28.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.01.2022 о 13.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1