Провадження № 1-кс/344/6908/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000789 від 13.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилається на те, що СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000789 від 13.11.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України та за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 достовірно знаючи що ОСОБА_7 , має канал надходження психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, маючи намір на особисте збагачення, у невстановлений слідством час та місце, але не пізніше 11.03.2021, незаконно отримав від ОСОБА_7 , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, у великих розмірах, в кількості 9,7828 грама, яку незаконно зберігав з метою її збуту ОСОБА_8 .

В подальшому, 11.03.2021 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з відома та за вказівкою останнього в період часу 15 год 00 хв по 15 год 40 хв, умисно, з корисливих мотивів, перевіз вказану психотропну речовину на вул. Сорохтея, 16А/87 у м. Івано-Франківську, де за грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень незаконно, повторно збув ОСОБА_8 .

Згідно висновку експертизи № СЕ-19/109-21/6983-НЗПРАП від 19.03.2021, порошкоподібна речовина, яку ОСОБА_5 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 збув ОСОБА_8 , містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, в кількості 9,7828 грама, що згідно таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, з середньою освітою, раніше судимому 06.06.2017 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 307, ст. 69, до міри покарання у вигляді позбавлення волі терміном 7 років 8 місяців, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме показами свідків ОСОБА_8 та інших, висновками судових експертів, якими встановлено, що порошкоподібна речовина, що збувалась ОСОБА_5 за грошові кошти містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, зокрема за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Прокурор підтримав клопотання з мотивів наведених в ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, та зазначила, що підзахисному 05.11.2021 було вручено повістку та на першу вимогу він з`явився. Окрім того, доказів вступу у змову з ОСОБА_7 у матеріалах не міститься, при цьому з матеріалів вбачається, що подія була у березні, однак підозру оголошено у листопаді, а доля коштів по контрольній закупці у березні 2021р., за цей період невідома стороні захисту, даних щодо цього також у матеріалах клопотання немає. Підзахисний підпрацьовує (вантажником) для забезпечення себе життєво необхідним. Просила обрати домашній арешт у нічний період доби.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює неминучість призначення покарання за вчинення злочинів, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі та знає про тяжкість такого покарання, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду;

- п. 3 незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_5 неодноразово зустрічався зі свідком у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , особисто знає таку особу та може вчинити на нього незаконний влив чи тиск;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчиняв інкриміновані йому злочині пов`язані із збутом наркотичних речовин, переслідуючи корисливі мотиви, отримував за це грошові винагороди, на даний час ніде офіційно не працює, не навчається, не має постійного джерела доходу, має не зняту та не погашену судимість, а тому може вчинити нові кримінальні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, з середньою освітою, раніше судимому 06.06.2017 Івано-Франківським міським судом за ч. 3 ст. 307, ст. 69, до міри покарання у вигляді позбавлення волі терміном 7 років 8 місяців, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, а саме показами свідків ОСОБА_8 та інших, висновками судових експертів, якими встановлено, що порошкоподібна речовина, що збувалась ОСОБА_5 за грошові кошти містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім цього, прокурором частково доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, однак з врахуванням особи підозрюваного його даних та неофіційного працевлаштування, а також того, що прокурором частково доведено наявність ризиків, а з моменту події до оголошення підозри пройшов дійсно тривалий час, клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22-00 год. по 07-00 год., без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на строк 1 місяць 25 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 січня 2022 року включно, з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід, буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши йому з 22-00 год. по 07-00 год. залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 1 місяць 25 днів, тобто до 01 січня 2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк 1 місяць 25 днів, до 01 січня 2022 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_8 та іншими свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до органів державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09.11.2021 року.

Слідчий суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА