Справа № 214/3901/21
1-кп/214/366/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 13 квітня 2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-02.06.2020 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., який сплачений 30.08.2020;
-09.06.2020 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., який сплачений 14.06.2021;
-08.06.2021 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від покарання з іспитовим строком на 1 рік;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
19 грудня 2020 року в період часу з 18-30 год. до 19-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території автомобільного комплексу по вул. Волгоградській в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий умисел та таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_6 , а саме:
- пилосос миючий «PROFI 50 IPX4», s/n №50090417, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1633 від 27.04.2021, становить 11 529 грн. 92 коп.;
- полірувальну машину «Rupes 75E», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1633 від 27.04.2021, становить 10 586 грн. 58 коп.;
- полірувальну машину «Duetto LHR12E», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1633 від 27.04.2021, становить 11 323 грн. 46 коп.;
- полірувальну машину «Rupes LHR21І І», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1633 від 27.04.2021, становить 15 238 грн. 03 коп.;
- полірувальну машину «Rupes HR 81 ML», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1633 від 27.04.2021, становить 18 104 грн. 40 коп.
Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись з ним на власний розсуд.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 66 782 грн. 39 коп.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі по обставинах, зазначених в обвинувальному акті та пояснив, що він в 2020 році працював на автомобільному комплексі, де йому не платили заробітну плату, у зв`язку з чим він вирішив вчинити крадіжку майна та продати його, а на вилучені кошти жити. Він проживав та проживає з ОСОБА_8 без реєстрації шлюбу, яка перебуває у стані вагітності, йому потрібно були кошти, щоб прокормити сім`ю. Після його викриття, він повернув потерпілому викрадене майно. Він розкаюється у вчиненому.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченого, його соціально-психологічну характеристику, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України (т.1 а.с.62).
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , визначається визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд також враховує, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , віднесене до категорії нетяжких злочинів, а також особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності (т.1 а.с.59-60), за місцем проживання характеризується нейтрально (т.1 а.с.58), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.62, 64).
Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, вчинив у грудні 2020 року, тобто до ухвалення попереднього вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021 (т.2 а.с.22-24 ).
Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021, більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі.
Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В свою чергу, зважаючи на характер і ступень тяжкості вчиненого діяння, зокрема повне та беззаперечне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, мотиви його вчинення, активне сприяння його розкриттю, дійсне щире каяття, критичне ставлення до скоєного, що знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на нього обов`язки передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.
Відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування запобіжний заходи або забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2021, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: пилосос миючий «PROFI 50 IPX4», s/n №50090417; полірувальну машину «Rupes 75E»; полірувальну машину «Duetto LHR12E»; полірувальну машину «Rupes LHR21І І»; полірувальну машину «Rupes HR 81 ML», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до розписки (т.1, а.с.12-13) залишити у ОСОБА_6 дозволивши останньому розпоряджатися ним на власний розсуд.
Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі № 214/3901/21, провадження №1-кп/214/366/22.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1