Справа № 173/2233/21
Номер провадження1-кп/173/215/2021
В И Р О К
іменем України

07 грудня 2021 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000237 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, офіційно не працюючого, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду від 01.06.2011 (справа № 2-642/2011) зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частина всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.05.2011 року і до повноліття дитини, та з огляду на що 21.06.2011 Верхньодніпровським районним судом з метою виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
У той же час, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, будучи працездатним, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Так, у період часу з 01.01.2020 по 30.09.2021 ОСОБА_4 призначені йому аліменти згідно вказаного рішення суду не виплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав, на попередження державного виконавця Верхньодніпровського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів, не реагував.
Разом з тим, упродовж вказаного періоду часу отримував постійний дохід за місцями свого неофіційного працевлаштування, про які у свою чергу державного виконавця не повідомляв, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_9 , внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів з січня місяця 2020 року по вересень місяць 2021 року включно, щомісячно по 2 297 гривень 50 копійок, на загальну суму 48 247 гривень 50 копійок, що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, він не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 01.01.2020 по 30.09.2021 року. У скоєному щиро кається.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що дійсно, при вказаних обставинах, обвинувачений не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період часу з 01.01.2020 по 30.09.2021 року.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судових проваджень судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді обмеження волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, судом не обговорювалось, оскільки згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2011 року обвинувачений вже зобов`язаний до сплати аліментів та виконавчий лист по примусовому стягненню аліментів на утримання дитини вже знаходиться на виконанні у виконавчій службі.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1