УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову від 27.09.2021р. дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що підрозділом дізнання Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

27.09.2021р. постановою дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_3 в поданій скарзі зазначає, що вказана постанова дізнавача, на її думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчий перед закриттям кримінального провадження, не вчинив жодних слідчих та процесуальних дій, зокрема, не виконав вказівки, зазначені в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.09.2020р., якою було скасовано попередню постанову слідчого, та повторно прийняв постанову, яка має суто формальний характер, зокрема, в ній відсутній перелік конкретних слідчих дій, проведених в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та підстави неповідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що дізнавачем крім іншого, не було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, які необхідні для проведення повного та всебічного досудового розслідування, тому просила скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

27.01.2022р. від потерпілої ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона підтримала доводи, викладені у скарзі та просила розглядати подану скаргу у її відсутності.

Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності потерпілої ОСОБА_3 та уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що підрозділом дізнання Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

27.09.2021р. постановою дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова дізнавача обґрунтована тим, що в ході проведення досудового розслідування вказаного провадження не отримано відомостей, які б вказували про наявність в діях особи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень не здобуто, тілесні ушкодження отриманні в результаті конфлікту, який виник на підставі неприязних відносин, а тому враховуючи положення ст. 17 КПК України дане кримінальне провадження підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання дізнавачем вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи потерпілої ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що уповноваженим слідчим в даному кримінальному провадженні не було проведено ряд слідчих (розшукових) дії в даному кримінальному провадженні, необхідних для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Крім того, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова дізнавача від 27.09.2021р. не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки дізнавачем, під час прийняття відповідного рішення, не було надано належної оцінки зібраним під час досудового розслідування доказам, зокрема, не перевірено та не надано оцінки доводам потерпілої, викладеним в заяві про злочин, які мають значення для встановлення істини у справі, не надано оцінку показанням свідків, які були допитані під час досудового розслідування, тому прийнята постанова має суто формальний характер.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена дізнавачем постанова від 27.09.2021р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова дізнавача обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга потерпілої ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова дізнавача від 27.09.2021р. скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову 27.09.2021р. дізнавача ВД Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0012455 від 30.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1