Справа № 638/4256/18
Провадження № 1-кп/638/288/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 02.02.2018 року та № 0005984 від 27.11.2015, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`їно Джанкойського району АР Крим, українця, із вищою освітою, не одруженого, який дітей не має, офіційно не працював, раніше судимого 17.06.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 1, ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 дня позбавлення волі, із зарахуванням в строк відбування покарання терміну перебування під вартою з 14.10.2011 року по 06.06.2013 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 року,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 26.11.2015 року, приблизно о 19:15 годині, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 263, біля перехрестя вул. Гвардійців Широнинців та вул. Валентинівська в м. Харкові, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрав з правої кишені куртки ОСОБА_6 , належний йому мобільний телефон «HTS Desire SV» чорного кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2 від 05.01.2016 року - 2500,00 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «МТС», що не представляє для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 гривень, який помістив в праву кишеню надягнутої на ньому куртки. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення мобільного телефону «НТС Desire SV», однак не довів свій злочинний умисел до кінця та не обернув викрадене на свою користь, так як при виході з даного маршрутного таксі № 263 на зупинці громадського транспорту «вул. Механізаторська», неподалік від будинку № 27 по вул. Гвардійців Широнинців в м. Харкові, був зупинений працівниками поліції. В подальшому у ОСОБА_5 в ході огляду місця події виявлений та вилучений вищевказаний мобільний телефон «НТС Desire SV», що належав потерпілому ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_5 намагався таємно викрасти мобільний телефон «НТС Desire SV», в якому установлена сім-карта мобільного ператору «МТС», що належали потерпілому ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальні збитки на загальну суму 2530,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 26.11.2015 року, приблизно о 19:20 годині, знаходячись в салоні маршрутного таксі № 263, біля перехрестя вул. Гвардійців Широнинців та вул. Валентинівська в м. Харкові, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з сумки ОСОБА_7 , яка знаходилась у останньої в руках, гаманець Mertyk, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 2 від 05.01.2016 року - 170,00 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, який помістив в ліву кишеню надягнутої на ньому куртки. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення гаманця з грошима, однак не довів свій злочинний намір до кінця та не обернув викрадене на свою користь, так як при виході з даного маршрутного таксі № 263 на зупинці громадського транспорту «вул. Механізаторська», неподалік від будинку № 27 по вул. Гвардійців Широнинців в м. Харкові, був зупинений працівниками поліції. В подальшому в ході огляду місця події у ОСОБА_5 виявлений та вилучений вищевказаний гаманець Mertyk з грошима в сумі 200 гривень, що належав потерпілій ОСОБА_7 . Таким чином ОСОБА_5 намагався таємно викрасти гаманець Mertyk, в якому знаходились грошові кошти сумі 200 гривень, що належали потерпілій ОСОБА_7 , заподіявши останній матеріальні збитки на загальну суму 370,00 гривень.
Крім того, 01.02.2018, приблизно о 17 год. 10 хв, ОСОБА_5 , знаходячись на платформі станції метро «Університет» у місті Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_8 , в руках якої знаходився мобільний телефон «Lenovo S898 t+», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_8 поклала свій телефон в лівий карман надягнутої на неї куртки та перебуваючи у електропоїзді, який під`їжджав до станції метро «Пушкінська», зблизився з ОСОБА_8 та користуючись тим, що в вагоні поїзду знаходилось багато пасажирів та ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, ОСОБА_5 , діючи повторно, умисно та протиправно, дістав своєю правою рукою з лівого карману куртки ОСОБА_8 мобільний телефон «Lenovo S898 t+», який належить останній. Після чого вийшов з електропоїзду на станції «Пушкінська» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вартість мобільного телефону «Lenovo S898 t+», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №609 від 14.02.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 889,37 грн.
Крім того, 16.02.2018, приблизно о 18.30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на платформі станції метро «Спортивна» у місті Харкові, побачив раніше незнайому йому громадянку ОСОБА_9 , в руках якої знаходився мобільний телефон «Samsung J7», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_9 поклала свій телефон в правий карман надягнутої на неї куртки, зблизився з ОСОБА_9 та користуючись тим, що на платформі знаходилось багато пасажирів та ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, ОСОБА_5 , діючи повторно, накинувши шарф, який використовував, як ширму, на зап`ясток своєї лівої руки, прикриваючи при цьому свою праву руку, дістав своєю правою рукою з правого карману куртки ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung J7», який належить останній. Після чого залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вартість мобільного телефону «Samsung J7», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №981 від 28.02.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 4722 грн.
Крім того, 18.02.2018, приблизно о 19.30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в електропоїзді на станції метро «Наукова» у місті Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , в руках якої знаходився мобільний телефон «Huawei Y6», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_10 поклала свій телефон в правий карман надягнутої на неї куртки, зблизився з ОСОБА_10 та користуючись тим, що в вагоні поїзду знаходилось багато пасажирів та ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, ОСОБА_5 , діючи повторно, накинувши шарф, який використовував, як ширму, на зап`ясток своєї лівої руки, прикриваючи при цьому свою праву руку, дістав своєю правою рукою з правого карману куртки ОСОБА_10 мобільний телефон «Huawei Y6», який належить останній. Після чого вийшов з електропоїзду на станції «Ботанічний сад» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вартість мобільного телефону «Huawei Y6», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1006 від 02.03.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 1890 грн.
Крім того, 19.02.2018, приблизно о 19.20 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в електропоїзді що слідував від станції метро «Захисників України» до станції метро «Метробудівників» у місті Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_11 та у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , побачивши, що ОСОБА_11 дістала руку з правого бокового карману куртки, дочекавшись коли електропоїзд під`їде до станції «Метробудівників» зблизився з ОСОБА_11 та, діючи повторно, впевнившись що ніхто не спостерігає за його злочинними діями, накинувши шарф, який використовував, як ширму, на зап`ясток своєї лівої руки, прикриваючи при цьому свою праву руку, дістав своєю правою рукою з правого карману куртки ОСОБА_11 мобільний телефон ««Хіаоmі Мі5»», який належить останній. Після чого вийшов з електропоїзду на станції «Метробудівників» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Вартість мобільного телефону «Хіаоmі Мі5», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №980 від 27.03.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 3555 грн.
Крім того, 21.02.2018, приблизно о 19.45 годині, ОСОБА_5 , знаходячись на платформі станції метро «Ботанічний Сад» у місті Харкові, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_12 , в руках якого знаходився мобільний телефон «Samsung J7», після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння мобільним телефоном. Зайшовши у вагон електропотягу, який прямував в бік станції метро «Держпром», слідом за ОСОБА_12 , зблизившись з останнім, користуючись тим, що в вагоні поїзду знаходилось багато пасажирів та ніхто з них не зможе спостерігати за його злочинними діями, ОСОБА_5 , діючи повторно, накинувши шарф, який використовував, як ширму, на зап`ясток своєї лівої руки, прикриваючи при цьому свою праву руку, дістав своєю правою рукою з правого карману куртки ОСОБА_12 мобільний телефон «Samsung J7», який належить останньому. Після чого з викраденим майном вийшов з електропоїзду на станції «Держпром». Вартість мобільного телефону «Samsung J7», згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1038 від 05.03.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 3930 грн.
Судом вказані дії обвинуваченого від 26.11.2015 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; дії від 01.02.2018, 16.02.2018, 18.02.2018, 19.02.2018, 21.02.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Кримінальне провадження розглянуто за відсутності потерпілих, які надали заяви про проведення розгляду без їх участі, а також захисника ОСОБА_13 , від якої обвинувачений відмовився 02.03.2020 року (том 2 арк. 231).
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив правильність викладених в обвинувальних актах обставин, погодився із встановленим та підтвердженим висновками судових товарознавчих експертиз розміром завданої потерпілим шкоди, при цьому заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 не визнав, посилаючись на те, що йому здається, що телефон був повернутий вказаній особі.
Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, згоду з розміром завданої потерпілим шкоди, що підтверджена відповідними висновками судових товарознавчих експертиз, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо цивільного позову, речових доказів, процесуальних витрат. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
При цьому, судом враховано положення п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно яких до обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відносяться саме вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а не обгрунтованість заявленого у цивільному позові розміру шкоди. В свою чергу, обов`язок доказування заявлених до стягнення сум збитків покладено на цивільного позивача, а суд при цьому лише перевіряє обгрунтованість та доведеність позовних вимог та приймає рішення згідно ч. 1 ст. 129 КК України залежно від доведеності підстав і розміру позову.
При прийнятті рішення про розгляд кримінального провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, судом враховано правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 04.11.2021 року по справі № 428/6178/20, провадження № 51-4155 км 21, згідно якої при невизнанні обвинуваченим лише цивільного позову, суд першої інстанції обгрунтовано визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин скоєння кримінальних правопорушень.
За результатами розгляду кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена поза розумним сумнівом.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, характер суспільної небезпеки діяння, конкретні обставини по справі, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий 17.06.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 1, ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 01.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки та 1 день, із зарахуванням в строк відбування покарання терміну перебування під вартою з 14.10.2011 року по 06.06.2013 року за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.06.2013 року. Обвинувачений ОСОБА_5 має вищу освіту, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в силу ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, їх стадії, кількість епізодів злочинної діяльності, а саме сім, дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , а також обставини, що пом`якшують покарання. Також, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.06.2013 року за ч. 1,2 ст. 185 КК України, вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, де вчинив злочини під час іспитового строку за попереднім вироком. Будучи притягнутим до кримінальної відповідальності у даному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України продовжував вчиняти злочини за ч. 2 ст. 185 КК України. Наведені дані свідчать про стійку кримінальну спрямованість ОСОБА_5 та його небажання ставати на шлях виправлення.
З урахуванням вказаного, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за кожним зі складів кримінальних правопорушень та за їх сукупністю відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, з його реальним відбуванням.
Слід зазначити, що суд не застосовує до обвинуваченого положення ст. 49 КК України та не звільняє останнього від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, що були вчинені 26.11.2015, адже у період часу з 01.02.2018 по 21.02.2021 ОСОБА_5 вчинялися кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
Частиною 3 ст. 49 КК України (в редакції закону від 20.01.2012) встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1,2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожен злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України (в редакції від 15.07.2021), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
На час вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, вони відносились до категорії злочинів середньої тяжкості, на даний час відносяться до категорії нетяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання до 5 років позбавлення волі.
Таким чином, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України було перервано вчиненням ОСОБА_5 нетяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за які законом встановлено покарання до 5 років позбавлення волі. В такому випадку строк давності за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України необхідно рахувати з 21.02.2018 року, а тому встановлений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України ще не закінчився.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.05.2021 по справі №466/188/14-к, провадження № 51-4515км20, згідно якої у разі, якщо особа до закінчення зазначених у ч. 1 або ч. 2 ст. 49 КК строків вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин, то відповідно до ч. 3 ст. 49 сплив давності переривається. У цьому випадку обчислення давності починається з дня вчинення нового злочину. Переривання давності означає, що час, який минув із дня вчинення першого злочину, втрачає своє значення.
Також, у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2021 року по справі № 314/2469/18, провадження № 51-1811км21 зазначено, що у разі вчинення особою нового злочину, який відноситься до категорії нетяжких, але санкія статті передбачає покарання у виді позбавлення волі більш ніж на 2 роки, перебіг давності за перший злочин триває і починає обчислюватися з дня вчинення нового злочину.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 раніше судимий 01.12.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 71 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки та 1 день, яке повністю ним не відбуте, остаточне покарання призначається відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним кримінальним провадженням невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з дати постановлення вироку за даним кримінальним провадженням.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 3100 гривень підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.
Частиною 1 ст. 129 КК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, обвинувачений в незаконний спосіб заволодів належним ОСОБА_8 телефоном «Lenovo S898 t+», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №609 від 14.02.2018 на момент вчинення злочину з урахуванням зносу склала 889,37 грн. Інших даних про вартість викраденого телефону, розмір завданих збитків потерпілою не надано.
Відповідно до матеріалів справи, вказаний телефон потерпілій ОСОБА_8 не повернутий, збитки не відшкодовані, а тому доводи обвинуваченого про протилежне є необгрунтованими.
Таким чином, суд частково задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь завдані збитки у межах доведеного розміру в сумі 889,37 грн.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.100 КПК України, при цьому суд враховує думку обвинуваченого щодо необхідності знищення належного йому шарфу.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком чинності не надійшло, а враховуючи, що згідно ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2021 ОСОБА_5 утримується під вартою у Київському слідчому ізоляторі в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 185 КК України (том 3 арк. 34-35), суд вважає відсутніми підстави для обрання йому запобіжного заходу по даній справі.

Керуючись ст. 128-129, 183, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22.11.2021 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком у даному кримінальному провадженні чинності - не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково, стягнути на її користь зі ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 37 коп.
Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № 1038 від 05.03.2018, № 980 від 27.03.2018, № 1006 від 02.03.2018, № 609 від 14.02.2018, № 981 від 28.02.2018 в загальному розмірі 2145 грн.
Скасувати арешт, накладений згідно ухвал слідчих суддів Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2018 року, 26.02.2018 року, з мобільних телефонів «Хіаоmі Мі5», «Samsung J701F/DS», «Huawei Y6», «Samsung J710FN», шарф чорного кольору.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон «HTS Desire SV» з сім-картою мобільного оператору «МТС» - вважати повернутим ОСОБА_14 ;
-гаманець «Mertyk», грошові кошти в сумі 200 грн вважати повернутими ОСОБА_7 ;
-шарф чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області знищити;
-мобільний телефон «Samsung J7», який знаходиться на зберіганні в камері схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області повенути ОСОБА_9
-мобільний телефон «Хіаоmі Мі5», який знаходиться на зберіганні в камері схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_11 ;
-мобільний телефон «Huawei Y6», який знаходиться на зберіганні в камері схову ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_10 ;
-закупочний акт від 17.02.2018 на придбання у ОСОБА_5 мобільного телефону «Samsung J7», закупочний акт від 20.02.2018 на придбання у ОСОБА_5 мобільного телефону «Huawei Y6», закупочний акт від 21.02.2018 на придбання у ОСОБА_5 мобільного телефону «Хіаоmі Мі5», закупочний акт від 04.02.2018 на придбання у ОСОБА_5 мобільного телефону «Lenovo S898 t+» - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1