Справа № 461/2454/21
Провадження № 1-кс/461/3569/21
УХВАЛА
Іменем України
19.10.2021 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваденні №0000130 від 10.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на:
1.1дошка підлоги хвойної породи деревини шириною 10 см., товщиною
32 мм., довжиною 4 м. 55 шт.;
1.2дошка підлоги хвойної породи деревини ширина 10 см., товщиною 32 мм., довжиною 6 м. 70 шт.;
1.3кроква хвойної породи 5x19 см. 24 шт.; 10х11см. довжиною 4 м. брус 2 шт.;
1.4дошка підлогова хвойної породи 10 см. шириною та товщиною 32 мм., довжиною 4 м. 26 шт.;
1.5дошка підлогова хвойної породи 10 см. шириною та товщиною 32 мм., довжиною 5 м. 80 шт.;
1.6рейка хвойної породи деревини 6,5х4,3 см, довжиною 6м. 11 шт.;
1.7рейка хвойної породи деревини 10х4,3 см, довжиною 6м. 11 шт.;
1.8рейка хвойної породи деревини 6,5х4,3 см, довжиною 4 м. 7 шт.;
1.9рейка хвойної породи деревини 6,5х4,3 см. довжиною 4 м. 28 шт.;
1.10фальш-брус прямокутний 18х3,2 см, довжиною 4 м. 42 шт.;
1.11фальш-брус пів-круглий 3,5х14 см. довжиною 4,4 м. 33 шт.;
1.12фальш-брус прямокутний 18х3,2 см. довжиною 4 м. 7 шт.;
1.13 дошка обрізна 20,5х3,2 см, довжиною 4 м. 1 шт.;
1.14дошка обрізна 4,5х20 см. довжиною 1,5 м. 1 шт.;
1.15 дошка обрізна 4,5х20 см. довжиною 1,3 м. 1 шт.;
1.16 дошка обрізна 3,2х20,5 см. довжиною 1,3 м. 1 шт.;
1.17 дошка обрізна 21х3,2 см, довжиною 4 м. 1 шт.;
1.18дошка обрізна 21 х4,5 см. довжиною 6 м. 1 шт.;
1.19 брус 11х5 см. довжиною 4 м. 1 шт.;
1.20 дошка обрізна 4х18 см. довжиною 5 м. 1 шт.;
1.21 дошка обрізна 4х20,5 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.22 дошка обрізна 4х15 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.23 дошка обрізна 4x 20,5 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.24 дошка обрізна 4х10 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.25 дошка обрізна 20,5х4 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.26 дошка обрізна 3,2х16,5 см, довжиною 4 м. - 1 шт.;
1.27 дошка обрізна 21,5х4 см. довжиною 4 м. - 1 шт.;
1.28 дошка обрізна 19,5х4,3 см, довжиною 6м. - 3 шт.;
1.29 дошка обрізна 19,5х4,3 см, довжиною 6 м. - 1 шт.;
1.30 дошка обрізна 18,5х4,3 см, довжиною 4 м. -1 шт.;
1.31 дошка обрізна 18,5х3,3 см, довжиною 6 м. 1 шт.;
1.32 дошка обрізна 21,5х3,3 см, довжиною 6м. 1 шт.;
1.33 дошка обрізна не стругана 19,5х3,3 см, довжиною 5 м. 1 шт.;
1.34 дошка обрізна не стругана 13,5х2,5 см, довжиною 6 м. - 1 шт.;
1.35 дошка обрізна не стругана 15 x3 см, довжиною 6м. 1 шт.;
1.36 дошка обрізна не стругана 14х2 см, довжиною 6 м. 1 шт.;
1.37 дошка обрізна не стругана 14х2 см. довжиною 5 м.
1.38 дошка обрізна не стругана 7,5х5 см, довжиною 4 м. 11 шт.;
1.39 дошка обрізна не стругана 11х5 см. довжиною 4 м. - 1 шт.;
1.40 дошка обрізна не стругана 5х5 см. довжиною 4 м. 8 шт.;
1.41 дошка підлоги 3,2х10 см. довжиною 5 м. 5 шт.;
1.42 дошка підлоги 3,2х10 см, довжиною 1,5 м. 6 шт.;
1.43 дошка підлоги 3,2х10 см, довжиною 4 м. 172 шт.;
1.44 дошка стругана 10х2 см, довжиною 5 м. 130 шт.;
1.45 дошка стругана 14х2 см. довжиною 4 м. - 69 шт.;
1.46 дошка стругана 14х2 см, довжиною 5 м.
1.47 брусок 7х8 см. довжиною 4 м. 6 шт.;
1.48 заготовка клеєна 16х4 см, довжиною 140 м. погонних;
1.49 заготовка клеєна 13х8,5 см, довжиною 4,5 м. 4 шт.;
1.50 заготовка клеєна 4,5х14 см, довжиною 44 м. погонних.;
1.51 заготовка клеєна 16х8 см, довжиною 3 м. 1 шт.;
1.52 дошка підлоги 10х3,2 см, довжиною 5 М. 16 шт.;
1.53 рейка 3х4,5 см. довжиною 300 м. погонних.;
1.54 брус скручений 30х13,5 см. довжиною 4,5 м. 4 шт.;
1.55 заготовка 8,5х15 см. довжиною 4,5 м. - 3 шт.;
1.56 кроква 7х14 см, довжиною 4 м. 12 шт.;
1.57 кроква 7х14 см. довжиною 6,2 м. 4 шт.;
1.58 балка 16x16 см, довжиною 5,5 м. 1 шт.;
1.59 балка 16x16 см, довжиною 4 м. 1 шт.;
1.60 лісоматеріали круглі «Смерека» покоровані сухі довжиною 4 м. діаметр 27 см. - 2 шт.; діаметр 25 см. - 2 шт.; діаметр - 26 см. 1 шт.; діаметр 24 см. 1 шт.; діаметр 23 см. - 1 шт.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 12.12.2020 по 30.12.2020, директор приватного підприємства «Белзький мур»», () (далі Підприємство) ОСОБА_4 , перебуваючи на території Львівської області, діючи за попередньою змовою з комерційним директором товариства з обмеженою відповідальністю «Галсад», (далі ТОВ «Галсад») ОСОБА_5 , виконавчим директором товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХЕКСПЕРТ- ЗАХІД», (далі ТОВ «ТЕХЕКСПЕРТ-ЗАХІД») ОСОБА_6 , який здійснював технічний нагляд та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом, зловживання своїм службовим становищем під час виконання робіт по об`єкту «Влаштування історико-культурного парку «Древній Звенигород» реставраційні роботи комплексу пам`ятки археології національного значення Городище літописного міста Звенигорода Х XII століття охоронний № 130021-Hна території с. Звенигорода Пустомитівського району Львівської області», шляхом внесення до офіційних документів: акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, завідомо неправдивих відомостей про об`єми та вартість виконаних робіт та використаних матеріалів, заволодів бюджетними коштами в сумі 1 057 863,43 гривень, чим заподіяв матеріальну шкоду державному бюджету України на вказану суму.
Слідча зазначає, що із опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 08.06.2021, що іде додатком до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 08.06.2021, то МАФи та інсталяції, а саме: накриття криниці, альтанки: «Човен», «Шолом 1», «Шолом 2», «Вулик», «Майстерня 1», «Майстерня 2», «Майстерня 3», човен-довбанка «Любитівський», гірка дерев`яна оброблена захисними розчинами, гойдалка 1, гойдалка 2, грибок, ла6занка перекладина оброблена захисними розчинами, лазанка-перелаз, фігури з дерева у вигляді цілісно зібраних виробів відсутні.
08.06.2021 деревина відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 08.06.2021, що є додатком до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 08.06.2021, передана на зберігання технічному керівникові ДП «МК-1» і «Мегаклас-1» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що останній написав розписку та дав зобов`язання зберігати деревину у такому стані, у якому вона перебувала на дату здійснення тимчасового доступу та надати її на вимогу органу досудового розслідування, прокуратури або суду.
Вказана деревина, що за словами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є комплектуючими МАФів та інсталяцій вилучені і відповідно до акту передачі на відповідальне зберігання речових доказів від 18.06.2021 передані на зберігання до ДП «Рава-Руське ЛГ» Шклівського лісництва за адресою: Львівська область, смт.Шкло, вул.Курортна,26, відповідальна особа- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, враховуючи те, що вказане майно на підставі ухвали слідчого судді було тимчасово вилучене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, вин кла необхідністьу накладенні арешту на вище перелічене майно, що перебувало у власності ДП «МК-1» ПП «Мегаклас-1» з метою подальшого призначення та проведення необхідних судових експертиз у кримінальному провадженні за для збереження речових доказів та забезпечення виконання завдань кримінального провадження, тому слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду подав заперечення на дане клопотання, в яких просив відмовити у задоволенні даного клопотання.
Перевіривши наданні матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
10.02.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як визначено у ч.1 ст. 318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
За змістом ст.170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Разом з тим, під час розгляду вказаного клопотання про накладення арешту майна, слідчому судді не надано доказів на підтвердження того, що дане майно набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення або є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льоннрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
Частина 1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий всупереч ч.1 ст.173 КПК України не довів необхідності застосування арешту та наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Не довів, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що зазначене майно є доказом кримінального провадження. Всупереч ч.1 ст.170 КПК України слідчий не довів, що існує можливість приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім цього, слідчий не довід слідчому судді яке саме доказове значення в рамках вказаного кримінального провадження має вищевказане майно .
Всупереч ч.3 ст.132 КПК України слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого і може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із даним клопотанням.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 168, 170- 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваденні №0000130 від 10.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя ОСОБА_1