УХВАЛА

02 листопада 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000270від 09.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що 08 вересня 2021 року, приблизно о 23 год. 45 хв., водій ОСОБА_4 , в порушення вимог підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.3, пункту 13.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 70 км + 500 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м. Сарни Рівненської області в напрямку с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, з увімкнутим світлом фар, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді мопеда марки «HONDA DIO», без реєстраційного номеру, номер шасі НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , яка рухалася попереду автомобіля в попутному напрямку, яку він міг об`єктивно виявити, не дотримався безпечної дистанції, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди та допустив зіткнення автомобіля з мопедом, хоча мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом об`їзду перешкоди або зменшення швидкості руху транспортного засобу до швидкості руху мопеда.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда марки «HONDA DIO», без реєстраційного номеру, номер шасі НОМЕР_2 , ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

09.09.2021, о 00 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Того ж дня, о 18 год. 12 хв. громадянину ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

10.09.2021 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 , підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 листопада 2021 року, з утриманням в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУ НП в Рівненській області.

Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2021 та фототаблицею до нього;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.09.2021 та фототаблицею до нього;

-протоколами допиту свідків працівників УПП в Рівненській області ДПП НПУ ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 210 від 09.09.2021, згідно якого причиною смерті ОСОБА_8 , являється важка тупа поєднана краніо-вертебральна (спінальна) травма: з ушкодженням зчленування між 1 та 2 шийними хребцями, розривом стовбурової частини головного мозку;

-відеозаписом з портативного відеореєстратора працівників УПП в Рівненській області на якому було зафіксовано факт виявлення ОСОБА_4 на ділянці дороги між 71 км. та 72 км. автодороги Городище-Рівне-Староконстянтинів, в місці знаходження автомобіля марки «NISSAN ROGUE», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-іншими доказами, що здобуті у ході проведення досудового розслідування.

Згідно постанови заступника керівника Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_15 від 19 жовтня 2021 року, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 09 грудня 2021 року.

Строк тримання під вартою закінчується 03 листопада 2021 року, однак, закінчити досудове розслідування у встановлений строк неможливо, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, які не могли бути проведені раніше з об`єктивних причин, зважаючи на обсяг та особливу складність кримінального провадження, зокрема, встановити нових можливих свідків дорожньо-транспортної пригоди, долучити висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічних досліджень, за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу, за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.2 «Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами», судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» та судової біологічної експертизи, за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження», судово-токсилогічної експертизу крові ОСОБА_4 , повідомити підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри з урахуванням висновків судових експертиз, надати доступ до матеріалів кримінального провадження та ознайомити з матеріалами досудового розслідування потерпілу сторону, підозрюваного, його захисника, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході розслідування, для чого необхідно ще місячний строк.

Висновки судових експертиз, які перебувають на виконанні мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у провадженні, повноти та всебічності досудового розслідування і будуть використані у провадженні як докази. Крім того, за результатами судових експертиз може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих дій.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку з складністю провадження, та тривалістю проведення зазначених слідчих дій у провадженні, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Посилаючись на вищевикладене, а також те , що застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, у даному кримінальному провадженні ввтсановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а тому слідчий вказує на необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою.

Слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просили його задоволити.
Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, і вказав, що на даний час потерпілим відшкодовано матеріальну шкоду, однак вважає за можливе продовжити строк тримання під вартою підозрюваному.
Підозрюваний та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. Вказавши на наявність необгрунтованої підозри та відсутність ризиків, на якій вказують слідчий та прокурор. Також захисник вказав, що підозра необгрунтована в частині перебування ОСОБА_4 під час скоєння ДТП в стані сп"яніння, оскільки даних медичного закладу щодо сп"яніння немає.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що також вважав би за можливе продовжити строк тримання під вартою підозрюваному, хоча йому вже відшкодовано моральну шкоду. Жодного тиску на нього зі сторони підозрюваного чи інших осіб не було.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що упровадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000270від 09.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

09.09.2021, о 00 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 .

За вищевказаних обставин, 09.09.2021 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

10.09.2021 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 03 листопада 2021 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 1статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177КПК, та на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчиненняОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди підтверджується сукупністю зібраних в межах досудового розслідування доказами. Також останній не заперечував в судовому засіданні вчинення ним ДТП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Зі змісту пункту 43 Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року в справі «Кобець проти України» вбачається, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.
Тобто, наявність лише підозри за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, не може слугувати підставою застосування саме такого запобіжного заходу тримання під вартою, так як у матеріалах клопотання та при його розгляді судом не здобуто будь-яких доказів перебування підозрюваногопід час порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами в стані сп`яніння. Оскільки жодних даних як прокурором так і слідчим в судовому засіданні щодо перебування ОСОБА_4 під час скоєння ДТП в стані сп"яніння не доведено у відповідності до рішення Верховного Суду, який вказує, що наявність сп"яніння під час ДТП необхідно підтвердити виключно висновком медичного закладу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За викладених обставин вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, прокурор вказує на наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою.
Під час розгляду клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого ст. 177 КПК України.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що на даний час ризики, які б давали підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відсутні.
Оскільки під час судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання в с. Обарів Рівненського району Рівненської області, де проживає із дружиною та має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчить про його місці соціальні зв`язки, також має на своєму утриманні батьків інвалідів, які потребують стороннього догляду, оскільки хворіють тяжкими захворюваннями, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував завдану матеріальну шкоду потерпілому, тісно співпрацює з органом досудового розслідування. Також суд приймає до уваги те, що за час досудового розслідування даних про вплив підозрюваним на потерпілого та свідків, слідством не здобуто.
Також в ході судового розгляду встановлено, що на даний час проведено майже всі слідчі (розшукові) дії, допитані потерпілі, свідки - працівники поліції, витребувані всі інші докази, і залишилось тільки отримати висновки експертиз, проведення яких займає багато часу. На даний час також вирішується питання щодо відшкодування потерпілим моральної шкоди, що свідчить про щире каяття у вчиненому та тісну співпрацю.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим та прокурором не надано жодних наявних та переконливих доказів того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, перешкоджати провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю.
Твердження органу досудового розслідування про тяжкість правопорушення слідчий суддя не бере до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи вищевикладене, відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, слід застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09 грудня 2021 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду,
- не відлучатися із свого фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, суду;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій поспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання до відділення поліції №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.
Встановити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом до 09.12.2021.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1