Справа № 569/60/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2022 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0000076 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Князівка, Рівненської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 01 вересня 2021 року близило 08 години 00 хвилин самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в місті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись за місцем свого проживання у село Князівка Рівненського району Рівненської області, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 09 години 00 хвилин 29 вересня 2021 року, після чого самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , припинивши тим самим самовільне залишення військової частини.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 4 ст. 407 КК України, у самовільному залишенні військової частини, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним у вчиненні злочину, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 01 вересня 2021 року близило 08 години 00 хвилин залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в місті постійної дислокації за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки до нього подзвонила дружина і повідомила, що його найменша дочка хвора. Після такої новини, він поїхав за місцем свого проживання у село Князівка Рівненського району Рівненської області, де і перебував до 09 години 00 хвилин 29 вересня 2021 року, після чого самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 . У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, є учасником бойових дій, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 75 та ст. 76 КК України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід не обирати.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1