УХВАЛА
про відмову в наданні дозволу на затримання

13.09.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу у кримінальному провадженні №0000380 від 02.08.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усть-Іванівка, Благовіщенського району, Амурської області( Російська Федерація), громадянина України, не одруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
в с т а н о в и в:
Слідча звернулась з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи клопотання слідча вказала, що 02.08.2021 року близько 09:00 год. ОСОБА_5 , проник в житловий будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 868,03 грн.
02.08.2021 року за даним фактом відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 та розпочато досудове розслідування.
08.09.2021 року було складено повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
13.09.2021 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук, досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене.
В обгрунтування клопотання слідча посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування, а тому просить надати дозвіл на його затримання.

Частинами 2, 3 статті 189 КПК України передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання, в закритому судовому засіданні за участю прокурора.
Прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000380, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
08.09.2021 року було складено письмове повідомлення про підозру, згідно якого ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В повідомленні про підозру зазначено, що воно вручено брату підозрюваного .

Згідно постанови слідчого від 13.09.2021 року підозрюваний ОСОБА_5 був оголошений в розшук. До клопотання долучено копію постанови слідчого від 13.09.2021 року, зі змісту якої вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено.
Відповідно до ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру, в тому числі, коли підозрюваного оголошено в розшук. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.
Згідно з ст. 282 КПК України у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора.
Слідчі (розшукові) дії визначені та регламентовано порядок їх проведення главою 20 розділу ІІІ (досудове розслідування) КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. До слідчих (розшукових) дій належать допити, пред`явлення особи чи речей для впізнання, пред`явлення трупа до впізнання, проникнення до житла чи іншого володіння, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, експертизи.
Зі змісту ч. 2 ст. 131 КПК України вбачається, що затримання особи та тримання під вартою є заходами забезпечення кримінального провадження.
За своїм змістом заходи забезпечення кримінального провадження не є слідчими (розшуковими) діями.
Слідчий суддя вважає, що заходи забезпечення кримінального провадження не можуть бути застосовані у кримінальному провадженні, яке зупинене, оскільки такі дії суперечать вимогам ст. 280 КПК України. Виготовлення та звернення до суду з клопотаннями про надання дозволу на затримання з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є слідчими (розшуковими) діями, спрямованими на встановлення місцезнаходження підозрюваного. У разі необхідності звернутися до слідчого судді з відповідними клопотаннями слідчий, з урахуванням вимог ст. 282 КПК України, зобов`язаний відновити досудове розслідування.
До клопотання не долучені докази, які підтверджують, що клопотання про надання дозволу на затримання подано слідчим за погодженням з прокурором в кримінальному провадженні, досудове розслідування в якому відновлено у встановлений КПК України спосіб.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. З викладеного можна зробити висновок, що запобіжні заходи, в тому числі затримання, яке є тимчасовим запобіжним заходом в силу приписів ч. 2 ст. 176 КПК України, можуть бути застосовані виключно до підозрюваного, обвинуваченого.
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні в розумінні ст. 42 КПК України.
Статтею 42 КПК України регламентовано, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст.ст. 276, 278 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно з ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 135 КПК України (глава 11) визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, а саме визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Підтвердження отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом регламентовано ст. 136 КПК України, відповідно до якої належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Разом з тим, слідчому судді не надано жодних доказів того, що слідчим дотримано визначений кримінальним процесуальним законодавством порядок вручення підозри. В матеріалах, долучених до клопотання, міститься повідомлення про підозру, складене стосовно ОСОБА_5 , в якому зазначено, що воно вручене його брату 08.09.2021 р. Проте, з матеріалів, долучених до клопотання, неможливо навіть встановити прізвище особи, якій вручене дане повідомлення про підозру, не надані будь-які докази, які підтверджують, що ця особа дійсно є братом ОСОБА_5 , не зазначено, чи є він повнолітньою особою та чи проживає він за однією адресою з ОСОБА_5 .
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено, що ОСОБА_5 належним чином вручено повідомлено про підозру.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 в силу ст. 42 КПК України не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а отже щодо нього не можуть бути застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу на його затримання.
Слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як надання дозволу на затримання, яке є тимчасовим запобіжним заходом в силу приписів ч. 2 ст. 176 КПК України, без дотримання вимог кримінального процесуального закону є грубим втручанням в права і свободи особи, щодо якої подане таке клопотання.
Крім того, дослідивши копії з матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим взагалі не доведено, що ОСОБА_5 обізнаний про досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, про свій процесуальний статус підозрюваного в ньому та що він вчиняє дії, які направлені на переховування від органу досудовго розслідування.

Беручи до уваги те, що слідчим не доведено та не надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні в розумінні ст. 42 КПК України, що органом досудового розслідування вжито заходи для повідомлення ОСОБА_5 про підозру в порядку та у спосіб, передбачені КПК України; клопотання про надання дозволу на затримання подане в кримінальному провадженні, яке є зупиненим, що взагалі виключає можливість звернення з таким клопотанням; слідчим не доведено, що ОСОБА_5 вчиняє дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування; прокурор, участь якого в розгляді клопотання є обов`язковою, на виклик слідчого судді в судове засідання не з`явилась, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 188-190, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого Відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000380 від 02.08.2021 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1