Справа № 496/2282/20
Провадження № 1-кп/496/106/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Березівського району с. Ставкове, громадянина України, неодруженого, який має неповну середню освіту, не працюючого, раніше судимого Малиновським районним судом м. Одеси 20 березня 2017 року за ст. 185 ч. 2, 71, 185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 09 квітня 2020 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2020 року, відповідно до ст. 81 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України не відбутий строк 3 місяці 23 дні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушення передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 20 квітня 2020 року приблизно 00 годин 20 хвилин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не вдалось, шляхом застосування фізичної сили перестрибнув через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, відірвав замок з вхідної двері, яким був закритий вхід з вулиці, підсобного приміщення (сараю). Далі, ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне заволодіння чужим майном, проник до вказаного підсобного приміщення (сараю) де виявив приблизне 20 штук домашніх курей, вартістю 207 гривень за одну, які належать господарці будинку ОСОБА_11 . Побачивши живність (курей), ОСОБА_9 діючи умисно, обравши вказаних курей предметом свого злочинного посягання, переконавшись, що його дії ніким не помічені, з метою їх викрадення та подальшого приготування почав зрізати ножем по одній голові курям, та складати їх біля входу до підсобного приміщення. Виконавши усі дії, які ОСОБА_9 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, маючи намір на подальше звернення викраденого майна на свою користь був застигнутий на місці, потерпілою ОСОБА_11 у зв`язку з чим покинув місце вчинення кримінального правопорушення без предмету злочинного посягання не довівши свій злочинний намір з причин, які не залежали від його волі.

Крім того, ОСОБА_9 , 20 квітня 2020 року приблизно 00 годин 15 хвилин, більш точного часу судом не встановлено, знаходячись за межами території домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме по вул. Молодіжній, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_12 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс останньому три удари ножем в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пораненням тонкого кишечнику з його брижею, великого сальника, а також з повним перетином лівого прямого м`яза черева, які згідно п.2.1.3 «к» «Правил судово-медичної визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерію небезпеки для життя. Будучи вперше допитаним у судовому засіданні 11 серпня 2020 року, ОСОБА_9 визнав себе повністю винним та підтвердив, що дійсно все відбулося так як зазначено в обвинувальному акті. В подальших судових засіданнях обвинувачений заперечував щодо пред`явленого йому обвинувачення та вину не визнав, поясняючи це тим, що на нього тиснули органи поліції, показували схему та давали вказівки яким чином себе поводити під час слідчого експерименту. Також пояснив, що на місці події його не було. Потерпілий навмисно підкинув на місце злочину його сумку, попередньо зірвав її з нього, щоб відвести підозру від своїх злочинних дій, так як потерпілий накинувся на нього з ножем. Він заламав потерпілому руку, так як захищався і вирвавши ніж наніс потерпілому тілесні ушкодження. Пояснює, що в сараї його не було і курей він не різав, а потерпіла не могла його бачити. Опинився він на місці події випадково, так як йшов до брата у гості.

Проте суд вважає, що вина ОСОБА_9 у скоєні вказаних кримінальних правопорушень, доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

- показами потерпілого ОСОБА_12 , який у судовому засіданні пояснив, що вночі 19 квітня 2020 року він був вдома і почув як кричить його матір. Він вибіг і зрозумів, що хтось тікає з подвір`я, і одразу побіг слідом. Коли наздогнав обвинуваченого, то ножа не бачив у нього, та схопив його за сумку на що обвинувачений вдарив його з під руки в живіт. Після чого обвинувачений втік а йому потрібна була допомога лікарів. Нанесення йому тілесних ушкоджень було за межами території домоволодіння, а саме на сусідній вулиці (Молодіжній). Йому було нанесено три ножових поранення в область живота. Обвинувачений жодним чином не відшкодував завдану шкоду;

- показами потерпілої ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що в ночі з 19 квітня на 20 квітня 2020 року після 00:00 годин, вона йшла повз сараю і почула якісь звуки, і ввімкнула ліхтар на телефоні, і зайшла в сарай. Коли вона підійшла до сараю двері були відкриті, хоча на ніч двері закривала. Вона побачила, що в сараї лежить гора курей приблизно 7-8, у крові та почала кричати та кликати свого сина. На її крик з сараю вискочив обвинувачений і світив їй телефоном в обличчя, осліпивши її, і почав від неї тікати. Він почав бігти через город, вона побігла за ним. Обвинувачений переліз через паркан (зламав сітку) і втік. Її син побіг за ним і наздогнав. Схопив обвинуваченого за сумку, а той наніс удар ножем її синові. Завдяки сумці, їм з сином вдалося встановити особу обвинуваченого, так як в його сумці була довідка про звільнення з анкетними даними. Обвинувачений вдарив її сина в живіт, тим ножем, яким різав курей. Вони викликали швидку допомогу і її син перебував у реанімації три дні. Ділянка обгороджена сіткою, вільного доступу немає. Збитки не відшкодовані жодним чином. Обвинувачений спричинив тілесні ушкодженні її сину за межами території домоволодіння. Вона бачила, як обвинувачений наніс тілесні ушкодження сину, це було на вулиця, яка була освітленою завдяки ліхтарям;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив у судовому засіданні, що працює оперуповноваженим Усатівського ВП. До скоєння злочину з ОСОБА_9 він не зустрічався. За командою керівника підрозділу його було відправлено з підозрюваним на місце події, де при понятих та потерпілих, крім того за допомогою відеофіксації проводили слідчі дії, де ОСОБА_9 добровільно і самостійно показав яким чином він зайшов на територію домоволодіння потерпілих, як саме зайшов до приміщення, де знаходилася птиця. Потім самостійно показав де він виходив та де саме він зустрівся з потерпілим, яким чином наносив удари, а також пояснив, що при собі мав ніж. Також, обвинувачений сказав, що на місці злочину залишилася його сумка. На місці події він був лише один раз, коли проводилися слідчі дії з обвинуваченим. Йому не були відомі обставини справи, він був випадковим офіцером, який поїхав на місце події, щоб провести слідчі дії. Він не затримував ОСОБА_9 . Обставини справи були йому не відомі та жодним чином не погрожував ОСОБА_9 . Його участь в слідчому експерименті була пов`язана з метою конвоювання;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 квітня 2020 року, згідно якого слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_14 отримано заяву від ОСОБА_12 за фактом вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (т. 1, а.с. 75-76), в якому вказано що потерпілий бачив обвинуваченого та впізнає його;

- протоколом огляду місця події від 20 квітня 2020 року слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_14 проведено огляд території приватного домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1, а.с. 77-79), яким встановлено що на місці події було вилучено сумку чоловічу з довідкою про звільнення ОСОБА_9 з місць позбавлення волі;

- протоколом огляду місця події від 20 квітня 2020 року та доданими таблицями ілюстрацій, слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_14 проведено огляд ділянки місцевості розміром 1х1 м2, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Латівка, вул. Молодіжна, буд. 15 (т.1, а.с. 80-87), яким встановлено, що на місці події було виявлено мобільний телефон чорного кольору, марлеву пов`язку, та в приміщенні сараю порізану домашню птицю (курей);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20 квітня 2020 року слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 затримано підозрюваного ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 88-92);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 квітня 2020 року, згідно якого слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , оглянуто фотознімки громадян для впізнання, перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілої ОСОБА_16 попередньо з`ясовано чи може вона впізнати особу, опитуючи про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачив цю особу (т. 1 а.с. 94-95), відповідно до якого потерпіла впізнала обвинуваченого;
- висновком експерта № 408 від 24 квітня 2020 року, встановлено, що кров ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (том 1 а.с. 100-101);
- висновком експерта № 199 від 24 квітня 2020 року, встановлено, що згідно висновку експерта №502 від 18.05.2020 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології, кров ОСОБА_9 , за системою АВО відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. Згідно відповіді на запит слідчими органами, підготовленої 27.04.2020 року лікарем ОСОБА_17 , кров ОСОБА_12 , 1985 року народження, відноситься до групи В(ІІІ). В піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_9 , 1988 року народження (об`єкти №№1,2 - маркування відділення судово-медичної цитології) крові не знайдено, виявлений білок людини та знайдені ядровмісні епітеліальні клітини. Визначити статеву приналежність клітин не можливо у зв`язку з відсутністю в препаратах об`єктів №№1,2 ядер клітин, придатних для даного виду дослідження. При визначенні групової належності клітин в об`єктах №№1,2 виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, який властивий особі (особам) з групою крові А(ІІ) даної системи, що не виключає можливості походження клітин в об`єктах №№1,2 від особи (осіб) з вищевказаною групою крові системи АВО, у тому числі і від самого ОСОБА_9 . Даних за наявність клітин потерпілого ОСОБА_12 не отримано (т. 1 а.с. 102-104);
- висновком експерта № 502 від 24 квітня 2020 року, встановлено, що на двох фрагментах марлі зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_9 кров не виявлена (том 1 а.с. 105-106);
- висновком експерта № 503 від 24 квітня 2020 року, встановлено, що кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО При дослідженні його слини виявлений антиген А в реакції абсорбції елюції. На захисній марлевій пов`язці («масці») на обличчя, наданої на дослідження, знайдена слина в об`єктах № 1-4 (маркування відділення) з домішкою потових виділень. В об`єктах № 5-9 знайдені потові виділення. При дослідженні на групову належність в об`єктах № 2-4, 7-9 виявлений чітко антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає походження слини та потових виділень від особи носія антигену А, незалежно від категорії видільництва, у тому числі від ОСОБА_9 також носія антигену А. В зв`язку з впливом предмето-носія на ізогемаглютинуючу сироватку анти-В в об`єктах № 2, 3, 7 висловитися про належність, або про відсутність антигену В, не вдалося можливим (т. 1 а.с. 107-109);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 квітня 2020 року та доданим відеозаписом згідно якого, слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 119-124) відповідно до якого обвинувачений на відео все самостійно і послідовно розповідає, яким чином вчинив кримінальні правопорушення;

- висновком експерта № 164 від 25 квітня 2020 року, встановлено, що у ОСОБА_12 виявлені ушкодження у вигляді проникаючої колото- різаної рани черевної порожнини з пораненням тонкого кишечнику з його брижею, великого сальника, а також з повним перетином лівого прямого м`яза черева. Також мались ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран правого плеча та лівої вушної раковини. Враховуючи дані медичної документації, а саме морфологічний опис вищевказаних ран (краї ран різні, переважання глибини рани над її довжиною та шириною) слід вважати, що ушкодження у ОСОБА_12 утворились від дії гострого колючо-ріжучого предмета, не виключно лезом ножа. Наявні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пораненням великого сальника з його брижею, великого сальника, а також з повним перетином лівого прямого м`яза черева складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом і згідно п. 2.1.3. «к» «Правил судово- медичного визначення ступенів тяжкості тілесних пошкоджень» (1995р) відносяться до категорії тяжких тілесних ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Ушкодження у вигляді непроникаючих колото-різаних ран правого плеча та лівої вушної раковини спричинили розлад здоров`я у межах від 6-ти до 21дня та згідно з п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи кількість колото - різаних ран на тілі ОСОБА_18 слід зважати що останньому було спричинено 3 удари гострим колючо-ріжучим предметом, не виключно ножем. Враховуючи морфологічні ознаки ушкоджень у ОСОБА_12 також їх локалізацію, слід вважати виключним утворення останніх при падінні із положення стоячи на горизонтальну поверхню (т. 1 а.с. 125-129);

- протоколом слідчого експерименту від 09 червня 2020 року та доданим відеозаписом згідно якого, слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 130-134) з якого вбачається що потерпілий переслідував обвинуваченого, який наніс його ножові поранення;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04 червня 2020 року та доданим відеозаписом згідно якого, слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 143-147), з якого вбачається що потерпіла бачила обвинуваченого у сараї та він її осліпив ліхтарем мобільного телефону;

- звітом про належну оцінку вартості рухомого майна, а саме: 5-ти домашніх курок, ринкова вартість, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто на 20.04.2020 р., становить 1035 гривень (т. 1 а.с. 148-155);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 квітня 2020 року, згідно якого слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 , оглянуто фотознімки громадян для впізнання, перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_12 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, опитуючи про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу (т. 2 а.с. 15-17), з якого вбачається, що потерпілий впізнав обвинуваченого;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25 травня 2020 року, згідно якого слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді від 07 травня 2020 року за № 496/1566/20 (провадження 1-кс/496/744/20) про тимчасовий доступ до речей і документів ознайомилися з медичною карткою стаціонарного хворого №8174/677 від 20 квітня 2020 року відносно ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 18-22).
Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше сховище, та за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумції факту: доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.121 КК України; обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_9 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст.121 КК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_9 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Щодо тверджень обвинуваченого, що під час слідчого експерименту, він надавав пояснення зі слів працівників поліції, суд сприймає як бажання обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності. Так відповідно до дослідженого відеозапису слідчого експерименту, обвинувачений детально без жодного остраху розповідає і показує при яких обставинах було вчинено кримінальні правопорушення, будь-яких вказівок йому ніхто не надає.

Також дослідженими у судовому засіданнями доказами спростовуються твердження обвинуваченого про те що його взагалі не було на місці злочину.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки вчинених кримінального правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
З огляду на вищевикладене, а також особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має невідбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеса, не відбутий строк 3 місяці 23 дні, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не одружений, не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем проживання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити передбачене санкцією статті покарання, із застосування вимог ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу..
Згідно абз.7 п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Положеннями ч.1 ст.71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне до покарання призначеного у даному кримінальному провадженні після переведення його у покарання у виді позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту накладеного ухвалами суду - підлягають скасуванню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років,

-за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань та визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_9 до призначеного покарання шляхом часткового складання приєднати частину не відбутого покарання за вироком Малиновським районним судом м. Одеси від 20 березня 2017 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років 2 (два) місяці.
Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 квітня 2020 року.

Речові докази по справі: сумку бордового кольору у якій перебувала довідка про звільнення серії ОДС №177017 видана ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медична маска марлева, годинник наручний, мобільний телефон марки «ergo» - повернути за належністю власнику (користувачу); зразки для призначення експертиз, а саме: змиви з обох рук, піднігтьові зрізи з обох рук, букальні епітелія, 5-ть домашніх курок знищити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2020 року справа №496/1566/20 (провадження 1-кс/496/677/20, 1-кс/496/678/20, 1-кс/496/676/20) - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1