Єдиний унікальний номер: 343/1401/20
Номер провадження: 1-кс/0343/55/22
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
14 лютого 2022 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000618 від 07.12.2019, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, непрацюючого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
до Долинського районного суду Івано Франківської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000618 від 07.12.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2019 приблизно о 19.35 год., водій ОСОБА_7 в темну пору доби, за умов недостатньої видимості, у суху погоду, без туману, керуючи технічно справним транспортним засобом марки "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись дорогою сполученням "Болехів-Козаківка" на вул. Коновальця в м. Болехів в напрямку від села Тисів до центральної частини міста, яка має асфaльтне, чиcте, без вибоїн та пошкоджень покpиття, призначена для руху транспортних засобів в обох напрямках, які між собою не було розділено горизонтальною дорожньою рoзміткою, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і у момент виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_8 , яка рухалася в попутньому напрямку по тій же смузі, прямолінійно на велосипеді з увімкненим заднім ліхтарем червоного кольору, для забезпечення своєчасного його виявлення на проїзній частині іншими учасниками дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявляти та реагувати на зміну дорожньої обстановки, будучи зобов`язаним негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, проявив неуважність, не дотримався дистанції та не обрав безпечного інтервалу для об`їзду, внаслідок чого навпроти господарства № 95 вчинив наїзд на велосипедиста.

Таким чином, водій ОСОБА_7 порушив вимоги ПДР України, а саме: п.п. 2.3.б, 12.1., 12.2., 12.3., 13.1. ПДР України. Внаслідок ДТП велосипедистка ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент спричинення, у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку важкого ступеню, субарахідальним крововиливом, крововиливом в шлуночки головного мозку, садна в ділянці обличчя, підшкірною гематомою в правій скронево-тім`яній ділянці татілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, у вигляді закритої травми з переломом лівої кульшової западини, верхньої гілки лобкової кістки зліва, лівої сідничної кістки з незначним зміщенням, міжм`язовою гематомою в лівій паховій ділянці, легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійних ран в ділянках лівого стегна по задній поверхні та лівої гомілки на передній поверхні.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху вчиненого особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КПК України.

Слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту тим, що існують ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу.

Копія клопотання та матеріалів про застосування запобіжного заходу отримана ОСОБА_7 11.02.2022 о 19.00 год., що засвідчено ним власноручно (а.к. 5).

В судовому засіданні слідча ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисниця ОСОБА_5 заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що він не переховується від органів досудового розслідування, навпаки, сам після вчинення ДТП викликав поліцію та швидку допомогу, частково відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду. Часті його виїзди за межі України пов`язані із необхідністю заробляння коштів для утриманні сім`ї. На всі виклики слідчих органів на протязі двох років він з`являвся.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Розділ ІІ Кримінально процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити зазначені дії (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Запобіжні заходи під час досудового розслідування можуть застосовуватися до особи, яка набула процесуального статусу підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру; особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення; або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Витягом з ЄРДР від 07.12.2019 встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000618 розпочате (а.к. 6). ОСОБА_7 30.12.2021 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою останнього про його отримання 30.12.2021 о 17.16 год (а.к. 81-85).

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_7 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_7 слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на її обґрунтованість, підтверджується долученими до матеріалів клопотання, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього від 06.12.2019; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.05.2020; висновками експертів.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Слід зазначити, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного злочину достатніми.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Стосовно ризиків кримінального провадження слідчий суддя вважає за потрібне зазначити таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення яких клопоче слідча у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій, які можуть зашкодити кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання слідчого, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу.

Заявлені ризики заслуговують на увагу.

Слідчий суддя бере до уваги той факт, що ризик переховування від органів досудового розслідування і його потенційне ув`язнення в майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, підозрюваному ОСОБА_7 відомі анкетні дані потерпілої, а тому вказане свідчать про можливість у випадку необхідності використання ним цих даних з метою впливу на показання останньої.

За таких обставин, зазначені в клопотанні слідчого ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з домашнім арештом є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею є актуальними.

В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 статі 194 Кримінально процесуального кодексу України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з огляду на існування можливості запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж у виді домашнього арешту, на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Вирішуючи, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя доходить висновку, що особисте зобов`язання зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам, оскільки створює в достатній мірі стримувальні чинники.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1, 2 ст. 179 КПК України).

На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як то: прибувати до органів досудового розслідування, прокуратури або суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Калуського району Івано - Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 .

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтовану наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків і таким, що не суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 178, ст. 181 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини.

На підставі викладеного, ст. ст. 176-178, 179, 184, 193, 194, 198 КПК України, керуючись ст. 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000618 від 07.12.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до органів досудового розслідування, прокуратури або суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Калуського району Івано - Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 .

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити на два місяці, тобто до 14 квітня 2022 року, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого - заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчій та прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Долинського районного суду ОСОБА_1