Номер провадження:1-кп/521/937/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження, за обвинувальним актом, внесеним до ЄРДР № 0000223 від 01.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000223 від 01.07.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 27.01.2022 року.

Під час судового засідання, суд, в порядку ст. 331 КПК України, поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; схильність обвинуваченого до перебільшення значимості своєї особи, що послужило причиною виникнення конфлікту, раніше неодноразово судимого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Метою продовження застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (за ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Також, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується.

Крім того обставини за яких вчинено кримінальне правопорушення, та схильність обвинувачуваного до насильства, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини. Враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що обвинувачений може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючисьст.27, 314, 315, 316, 317 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят днів).

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 12.01.2022 року та діє до 12.03.2022 року, включно.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1