УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001647 від 03.12.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2021 року надійшла заява до ЧЧ ВП № 2 ОРУП № 1 від ОСОБА_3 , про те, що вона просить прийняти міри до невстановленої особи, яка у період часу з 2018 - по серпень 2019 року, шахрайським шляхом заволоділа квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали останній матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний намір, спрямований на шахрайське заволодіння об`єктом нерухомого майна квартирою, яка належить померлим батькам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використала завідомо підроблені документи, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме: свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської народних депутатів , зареєстрованих Одеським міським бюром технічної інвентаризації та об`єктів нерухомості № 223 пр, стр.149-р№118 від 02.08.1999 року, розпорядження № 136485 від 12.07.1999 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, договору купівлі-продажу посвідченого ОСОБА_5 , державним нотаріусом Другої одеської нотаріальної контори від 07.02.2001 року за реєстровим № 1-718, зареєстрованого Одеським міським бюром технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості № 118 стр.105 кн.351 пр від 29.12.2003 року, шляхом надання їх приватному нотаріусу з метою вчинення незаконних реєстраційних дій.

Так, відповідно до наявної у кримінальному провадженні інформації, 30.08.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , завідомо знаючи, що документи які були нею подані є завідомо підробленні та отримані незаконним шляхом, на підставі яких приватний нотаріус, видає договір купівліпродажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , складений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований у реєстрі під № 481 від 30.08.2019 року виданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

В ході проведення досудового розслідування, допитана ОСОБА_3 , яка повідомила, що дійсно її батьки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які померли внаслідок ДТП ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали за адресою АДРЕСА_1 , та були власниками квартири на підставі правовстановлюючих документів. Після смерті батьків, ОСОБА_3 у 2016 році звернулась до другої Одеської державної нотаріальної контори до державного нотаріуса ОСОБА_9 , з метою процедури вступу у спадщину. На підставі заяви ОСОБА_3 державним нотаріусом була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_7 . У момент оформлення документів, ОСОБА_3 захворіла та поїхала на лікування у м. Москву не закінчивши оформлення документів по вступу до спадщини. Повернулась потерпіла ОСОБА_3 до м. Одеси лише у січні 2020 року, але до квартири вона не заходила та не перевіряла, після чого вона знову повернулась до м. Москви для продовжила лікування. Повернувшись до м. Одеси 02.12.2021 року вона поїхала до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та виявила, що у квартирі проживають інші люди, які не мають відношення до квартири її батьків. Крім того до квартири приїхала власниця квартири ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала потерпілій ОСОБА_3 договір купівлі-продажу квартири, який складений 30.08.2021 року та зареєстрований у реєстрі під № 481 від 30.08.2019 року виданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Потерпіла ОСОБА_3 повідомила, що при оформленні договору купівлі продажу квартири не була присутня, крім того у цей момент вона перебувала на лікування у Москві, та в м. Одесі вона не перебувала, крім того підпис у договорі купівлі-продажу квартири їй не належить, та вона підроблена, крім того вказаний у договорі картка платника податків на ім`я ОСОБА_3 їй не належить. Документи у нотаріусу вона не підписувала.

Згідно відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно - квартира, загальною площею (кв.м.): 56.4, житлова площа (кв.м.) 39,4 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 виданий на підставі договору купівлі - продажу серія та номер : 481 виданий 30.08.2019 року та на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48463153 від 30.08.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , власником якої є ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою п.1-збереження речових доказів, п.2-спеціальної конфіскації, п.3-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, п.4 відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Так ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, зазначений об`єкт нерухомого майна є об`єктом кримінально протиправних дій, право на яке набуте протиправним шляхом, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене на зазначене майно необхідно накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування, підставою якого є те, що існують безспірні підстави та підозри, що воно є доказом злочину, було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На теперішній час особи, які фігурують в зазначеному кримінальному провадженні можуть бути обізнані про факт проведення досудового розслідування, розуміючи важливість дослідження доказів саме в тому вигляді в якому вони є на теперішній час, та для уникнення кримінальної відповідальності можуть здійснити відчудження майна, його поділ або інші реєстраційні дії що зашкодить досудовому розслідуванню.

Зазначене майно необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвезти до його, відчуження поділ або інших дій направлених на приховування незаконних реєстраційних дій та слідів правопорушення та в результаті неможливості встановлення важливих фактів та обставин, що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт заборонивши відчуження, розпорядження та користування, заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна - квартира, загальною площею (кв.м.): 56,4, житлова площа (кв.м.) 39,4 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 виданий на підставі договору купівлі - продажу серія та номер : 481 виданий 30.08.2019 року та на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48463153 від 30.08.2019 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 власником якої є ОСОБА_4 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.12.2021