Справа № 632/1329/21
провадження № 1-кп/632/112/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000479 від 29 березня 2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, має вищу освіту, розлучений, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , 2013 року народження, працює комерційним директором ТОВ «С-Транс Авто», раніше не судимий, який зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілий ОСОБА_13 , -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив вимагання з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень за таких обставин.

22 березня 2021 року близько 20 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходився поблизу станції технічного обслуговування розташованого за адресою: Харківська область, місто Первомайський, проспект Культури (більш точна адреса невстановлена), де зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_13 .У цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, обвинувачений ОСОБА_4 висунув потерпілому ОСОБА_13 незаконну вимогу про передачу йому ( ОСОБА_4 ) грошових коштів у розмірі 2000 тисячі доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 55048 грн., як сплату за подальше спокійне життя ОСОБА_13 у м. Первомайський Харківської області, надавши для виконання його вимоги певний час, погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

У подальшому, 12 травня 2021 року близько 10 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , зустрівши неподалік ринку, розташованого за адресою: Харківська область, місто Первомайський, улиця Комарова, 1-А, ОСОБА_13 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вимагання грошових коштів, нагадав ОСОБА_13 про необхідність виконання його ( ОСОБА_4 ) незаконної вимоги про передачу грошових коштів та збільшення суми грошових коштів до 3000 тисяч доларів США., що відповідно до курсу НБУ складає 82 571,70 грн., погрожуючи при цьому заподіянням ОСОБА_13 тяжких тілесних ушкоджень, на підтвердження чого, завдав ОСОБА_13 один удар рукою, від якого останній впав, сприйнявши висловлену погрозу та дії як реальну у випадку невиконання пред`явленої вимоги, що змусило ОСОБА_13 погодитися на подальшу передачу грошових коштів

16 травня 2021 року близько 16 год. 10 хв. ОСОБА_13 зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 , у попередньо умовленому місці, а саме: поблизу супермаркету АТБ розташованого за адресою: Харківська область, місто Первомайський, вулиця Єдності, будинок 5, де ОСОБА_13 передав обвинуваченому ОСОБА_13 грошові кошти загальною сумою 3000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ складає 82 571 грн. 70 коп., тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду загальною сумою 82571 грн 70 коп.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України вимога передачі чужого майна (вимагання), з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, зазначивши, що дійсно незаконно вимагав від потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США., що було пов`язано з тим, що потерпілий розповсюджував про нього образливі плітки. Під час висловлювання вимоги щодо передачі йому грошових коштів, погрожував потерпілому завданням тяжких тілесних ушкоджень, враховуючи що має переваги у статурі. Розуміє незаконність та протиправність своїх дій, кається, повністю відшкодував шкоду, що завдав потерпілому. Після отримання грошей від потерпілого 16 травня 2021 року, був затриманий працівниками поліції.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що немає заперечень щодо повноти висунутого йому обвинувачення та кваліфікації його дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які він не оспорює. Розуміє, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимозі передачі чужого майна (вимагання), з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має вищу освіту, розлучений, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_14 2013 року народження, проживає разом з матір`ю пенсіонеркою та батьком, який має інвалідність ІІІ групи, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, працює комерційним директором ТОВ «С- Транс Авто», має постійне місце проживання, має позитивні характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Отже, вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд з урахуванням наведеного, зокрема, тяжкості вчиненого злочину, даних, які характеризують обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, доходить висновку, щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 189 КК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування ст. 75 КК України, суд приймає до уваги, позицію Верховного Суду викладену у постанові від 07 листопада 2018 року по справі № 297/562/17, а саме, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання відбувати реально або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України .

Отже, оцінуючи конкретні обставини справи, що характеризують вчинене злочинне діяння, наслідки, які настали, враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, поведінку засудженого після вчинення злочину (відшкодування потерпілому моральної шкоди у повному обсязі), що свідчить про те, що обвинувачений став на шлях виправлення, приймаючи до уваги, висновок досудовій доповіді відповідно до якого, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк можливе, позицію потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі, зазначивши, що претензій до обвинуваченого немає, вибачив обвинуваченого, суд доходить висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто з призначенням останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на строк, достатній для того, щоб він довів своє виправлення, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, зокрема, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого та вчинених ним злочинів, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Щодо вирішення інших питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку суд зазначає таке:
Цивільним позивачем потерпілим ОСОБА_13 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди у розмірі 150000 грн.
Також матеріали справи містять копію заяви потерпілого ОСОБА_13 , посвідченої приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області 19 жовтня 2021 року, адресовану до суду, відповідно до якої він заявляє і стверджує, що ним отримано від обвинуваченого ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 150 000 грн. в рахунок повного відшкодування матеріальної та моральної шкоди, по кримінальному провадженню № 0000479 від 29 березня 2021 року, жодних претензій морального характеру до ОСОБА_4 не має, оскільки матеріальні та моральні збитки відшкодовані в повному обсязі. У зв`язку з цим, від позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином, відмовляється. (а.с. 125).

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до частини 1 статті 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.
За приписами частини 1 статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалює закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Оскільки дії цивільного позивача-потерпілого ОСОБА_13 не суперечать закону та не порушують чиї - не будь права, свободи або інтереси, право сторін на відмову від цивільного позову передбачене статтею 49, 206 ЦПК України, причин для відмови у задоволенні заяви суд не вбачає.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року, з метою збереження речових доказів, був накладений арешт на майно, вилучене 16 травня 2021 року під час огляду місця події, а саме:
- купюри: номіналом 100 (сто) доларів США кожна в кількості 30 (тридцять) штук серії та номери: МК33907373С, МК 33907376С, МК 73364759С, PL 36094026C, MB 42898682K, MF 28283098D, MJ 73486370A, PF65796443B, MB72620350S, MH 80774072A, LL45421413A, LB39730841R, MF 91977950D, LK02351723G, ML 84051119C, LK 83591380A, LF 16908955H, LK 83591379A, LF34881626G, PL 36094061 C, ML 43725311A, ML18159175F, MB 49557887 Q, PF 65807309B, LB 92112171A, LK 41022038A, MF 60649697C, PF65797209B, PE 23006315A, LF 80211210F, яке належить ОСОБА_13 ;
-чорна поясна сумка з написом «М-ТАС» у якій знаходяться грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США (5 купюр по 100 доларів США серії та номери: LF 93325617J; LF39995858F PL; 55742586B ;HE39019620A; AB88808265S), 672 (шістсот сімдесят дві) грн. (3 купюри номіналом 200 гривень (ЦА 8080344; ХГ 4555399; УР 6677237), 1 купюра номіналом 20 гривень (ЧВ1208932), 1 купюра номіналом 50 гривень (СУ 2564776), 2 купюри номіналом по 1 гривні (ЄД 7270063; УЙ 8952257); мобільний телефон «I-Phone 11 PRO» IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору, в корпусі чорного кольору, яке належить ОСОБА_4 .
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту майна, який було накладено з метою збереження речових доказів.
Питання про долю речових доказів, відомості про які були надані суду, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, а саме, поверненню законим власникам, за відсутністю підстав застосування конфіскації, зокрема спеціальної конфіскації до майна, яке належить обвинуваченому та відшкодуванням обвинуваченим потерпілому моральної шкоди, спричиненої злочином.
Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», та альтернативний у вигляді застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн.
Відповідно до квитанції 0.0..1 від 18 травня 2021 року заставодавцем ОСОБА_15 внесено заставу за ОСОБА_4 у розмірі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., після чого обвинувачений звільнений з-під варти з встановленням обов`язків, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України. Дію яких під час судового розгляду не було продовжено за відсутністю клопотання сторони обвинувачення.
Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11січня 2012 року №15, передбачений і порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку (пункти 7-8).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Отже, враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого, судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході судового розгляду справи, суд вважає необхідним припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили та повернути заставодавцю ОСОБА_15 внесений розмір застави.

Суд також вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 2574 грн. 30 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відмову позивача ОСОБА_13 від цивільного позову до ОСОБА_4 - прийняти, закривши провадження у частині пред`явленого цивільного позову.

Припинити дію запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, який було накладено на вилучено під час огляду місця події 16 травня 2021 року майно, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18 травня 2021 року.
Речові докази:
- купюри: номіналом 100 (сто) доларів США кожна в кількості 30 (тридцять) штук серії та номери: МК33907373С, МК 33907376С, МК 73364759С, PL 36094026C, MB 42898682K, MF 28283098D, MJ 73486370A, PF65796443B, MB72620350S, MH 80774072A, LL45421413A, LB39730841R, MF 91977950D, LK02351723G, ML 84051119C, LK 83591380A, LF 16908955H, LK 83591379A, LF34881626G, PL 36094061 C, ML 43725311A, ML18159175F, MB 49557887 Q, PF 65807309B, LB 92112171A, LK 41022038A, MF 60649697C, PF65797209B, PE 23006315A, LF 80211210F, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 , повернути останньому, як законному власнику;
- чорну поясну сумку з написом «М-ТАС» у якій знаходяться грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) доларів США (5 купюр по 100 доларів США серії та номери: LF 93325617J; LF39995858F PL; 55742586B ;HE39019620A; AB88808265S), 672 (шістсот сімдесят дві) грн. (3 купюри номіналом 200 гривень (ЦА 8080344; ХГ 4555399; УР 6677237), 1 купюра номіналом 20 гривень (ЧВ1208932), 1 купюра номіналом 50 гривень (СУ 2564776), 2 купюри номіналом по 1 гривні (ЄД 7270063; УЙ 8952257); мобільний телефон «I-Phone 11 PRO» IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору, в корпусі чорного кольору, що зберігаються у камері схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області повернути ОСОБА_4 , як законному власнику.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 2574 (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 30 (тридцять) коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Повернути заставодавцю - ОСОБА_15 , після набрання вироком законної сили, заставу у розмірі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн., внесену відповідно до квитанції 0.0..1 від 18 травня 2021 року, за ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захисникам, потерпілому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1