Провадження № 1-кп/243/290/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000549 від 30 квітня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді особистого зобов`язання, оскільки вважає, що ризики, передбачені чинним КПК України існують з достатнім рівнем ймовірності та свідчать про необхідність продовження до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Суд зважає, що вказане клопотання було вручено стороні захисту та обвинуваченому до його розгляду, а отже можливий його розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

За приписами ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк 60 діб з 27 жовтня 2021 року по 25 грудня 2021 року включно.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2021 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк 60 діб з 23 грудня 2021 року по 20 лютого 2022 року включно.

З огляду на викладене, зважаючи на надходження до суду обвинувального акту, ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, тобто у здійсненні незаконного посіву та незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесяти і більше рослин.

Відповідно до вимог ст. ст. 194, 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ч.6 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На думку сторони обвинувачення, існує ризик переховування ОСОБА_3 від суду, який ґрунтується на тому, що ОСОБА_3 який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчиненні ним протиправні дії кримінальна відповідальність передбачає можливу міру покарання у виді позбавленням волі строком від трьох до семи років, може ухилися від суду, при цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваного у даному випадку можуть бути визнані ним як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування.

Суд не може погодитися із доводами сторони обвинувачення щодо існування вказаного ризику з високим ступенем ймовірності, оскільки справа до суду надійшла 27 вересня 2021 року, обвинувачений у підготовче та судове засідання з`явився. За таких обставин, на сьогодні відсутні підстави вважати, що ризик ухилення від суду існує з таким рівнем ймовірності.

Щодо існування ризику впливу на свідків, то в даному випадку, суд погоджується із доводами сторони обвинувачення в тій їх частині, що вказаний ризик існує з високим ступенем ймовірності.

Суд вважає, що запобігти такому ризику можливо шляхом покладення на обвинуваченого, на час розгляду справи, обов`язку заборони спілкуватися із вказаними свідками.

Щодо існування ризику вчинення кримінального правопорушення, або продовження вчинення кримінального правопорушення, то суд зазначає, що у разі наявності обгрунтованої підозри, існування такого ризику існує, але рівень його ймовірності повинен бути оцінений судом з огляду на обставини справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не судимий, має постійне місце проживання, отримує дохід за тимчасовими цивільно-правовими угодами.

Суд зауважує на тому, що доводячи високу ймовірність вказаного ризику, сторона обвинувачення зазначила, що оскільки обвинувачений не має офіційно місця роботи, то для задоволення життєвих потреб він може вчините кримінальне правопорушення. Суд погоджується із такими доводами сторони обвинувачення з огляду на те, що перебування під особистим зобов`язанням може сприяти працевлаштуванню обвинуваченого.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні їм докази, а також вимоги чинного КПК України, суд приходить до висновку, що ініціатором клопотання доведена наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 , а також наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик впливу підозрюваного на свідків кримінального провадження, враховуючи, що свідки є його знайомі.

Щодо ймовірності ухилення обвинуваченого від суду, суд вважає, що враховуючи попередню поведінку обвинуваченого, його репутацію у минулому, наявність постійного місця проживання, в даному випадку, цей ризик наявний в дуже малій вірогідності, як і ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, або продовження вчинення інкримінованого йому порушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до спливу строку особистого зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_3 судове провадження не буде завершене, будь-яких нових доводів та обставин, які не були б відомі і враховані при обранні щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суду надано не було, а тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку особистого зобов`язання на два місяці та задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177,181,183,194КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000549 від 30 квітня 2021 року поклавши на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України задовільнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, поклавши на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме:

1) прибувати до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти уд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками, зазначеними у реєстрі матеріалів досудового розслідування: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України;

Обвинуваченому письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснитися, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання встановити: з 03 лютого 2022 року по 03 квітня 2022 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення суду.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя ОСОБА_1