Провадження № 1-кс/686/38/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Окружної прокуратури м. Хмельницького щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницької окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 16.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказав, що 16.12.2021 звернувся до Хмельницької окружної прокуратури із заявою про злочин, у якій вказав час, місце та обставини, які свідчать про вчинення злочину. Однак відомості до ЄРДР внесено не було.

Просив зобов`язати уповноважену особу Хмельницької окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин від 16.12.2021 та надіслати копію витягу з ЄРДР.

Скаржник у судовому засіданні уточнив вимоги скарги. Просив зобов`язати уповноважену особу Окружної прокуратури м. Хмельницького внести відомості до ЄРДР за заявою про злочин від 16.12.2021 та надіслати копію витягу з ЄРДР, оскільки саме до вказаного органу звертався із заявою про внесення відомостей до ЄРДР, неправильно зазначивши при цьому назву адресата звернення.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із долученої до скарги зверненням ОСОБА_3 слідує, що 16.12.2021 він звернувся із заявою про вчинення злочину, у якій вказав, що ним 17.04.2017 був скоєний злочин по АДРЕСА_1 , звідки він викрав електроінструмент.24.01.2020 у ході судового розгляду вказаний злочин не був доведений (справа 686/21727/17). Щиро розкаюється у ньому.

Із змісту листа № 55-499 вих.22 від 27.01.2022, який надійшов на адресу суду із Окружної прокуратури м. Хмельницького слідує, що 22.12.2021 звернення ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення було направлено в СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області для розгляду та прийняття рішення.

Із вказаного слідує, що уповноваженою особою Хмельницької окружної прокуратури, бездіяльність якої оскаржується, відомості за заявою ОСОБА_3 від 16.12.2021 до ЄРДР внесені не були.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Із змісту вироку у справі № 686/21727/17 та озвучених скаржником у судовому засіданні пояснень слідує, що ОСОБА_3 обвинувачувався органами досудового розслідування у тому, що він 17.04.2017 близько 23 год. 10 хв., перебуваючи в мікрорайонні «Лезнево» м. Хмельницького біля недобудованого житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки переконавшись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, за допомоги заздалегідь заготовленої ним фомки віджав метало пластикове вікно та проник до будинку, звідки повторно, умисно, таємно викрав перфоратор марки «Bautec» синьо-сірого кольору вартістю 1600 грн., болгарку марки «Stern» чорного кольору вартістю 1500 грн., шуруповерт марки «Фіолент» синього кольору вартістю 1200 грн., електричний міксер марки «Протон», моделі «ЭМ 1300» вартістю 1500 грн., електричний обігрівач марки «Ufo» чорного кольору вартістю 900 грн., після чого помістив вказані речі до автомобіля таксі на якому і покинув місце скоєння кримінального правопорушення, а викраденими речами розпорядився на власний розсуд.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24.01.2020 ОСОБА_3 було визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки від 17.04.2017) та виправдано через не доведення, що кримінальні правопорушення скоєні обвинуваченим.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Окрім того, згідно ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи.

Ст. 18 КПК України передбачено, що ніхто не може бути двічі обвинуваченим або покараним за кримінальне правопорушення, за яким він був виправданий або засуджений на підставі вироку суду, що набрав законної сили. Кримінальне провадження підлягає негайному закриттю, якщо стане відомо, що по тому самому обвинуваченню існує вирок суду, який набрав законної сили.

Водночас, п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду, ухваленій за результатами розгляду справи № 910/12876/19 від 01.06.2021 року викладено висновок про те, що гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (non bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «А. та Б. проти Норвегії» від 15.11.2016 суд підтвердив, що ст. 4 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не обмежується правом не бути покараним двічі, але поширюється і на право не піддаватися кримінальному переслідуванню або притягненню до суду двічі. Стаття 4 застосовується навіть до випадків, коли людина була просто піддана переслідуванню в провадженнях, які не призвели до засудження. Стаття 4 Протоколу 7 містить три різні гарантії і встановлює, що за одне і те саме правопорушення ніхто не можу бути: зобов`язаним постати перед судом, притягненим до суду, покараним.

За таких обставин, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 уже обвинувачувався органами досудового розслідування за вчинення крадіжки по АДРЕСА_1 та був виправданий, враховуючи встановлений законом принцип заборони притягнення до відповідальності або покарання двічі за одне й те саме діяння, підстави для внесення відомостей, зазначених ОСОБА_3 у заяві про вчинення злочину від 16.12.2021 відсутні.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Окружної прокуратури м. Хмельницького щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 02.02.2022.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1