Справа № 932/9849/21
Провадження №1-кс/932/4892/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російська Федерація, грузіна, громадянина Грузії, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючи на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, яке розподілено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 . В клопотанні сторона обвинувачення просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 дію без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні слідчого відділення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінального провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001472 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.11.2021 року приблизно о 18 год 40 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебували у громадському місці, а саме у кафе «Бухта моряка», яке розташоване у підвальному приміщенні будинку № 88 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро, де в них виник конфлікт з невстановлених у ході досудового розслідування причин. Після чого, в останніх раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Маючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, під час словесного конфлікту, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що вони знаходяться у громадському місці, де присутні сторонні особи, а саме офіціанти закладу кафе «Бухта моряка»: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також відвідувачі закладу ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , розпочали перепалку, у ході якої вступили у бійку.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , діючи умисно, знаходячись у громадському місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з хуліганських спонукань та виявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи значення своїх дій та їх суспільно небезпечний характер, керуючи ними у повному обсязі та бажаючи діяти саме таким чином, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, у цей момент, тобто 18.11.2021 приблизно об 18 год 40 хв, продовжили битися та голосно кричати, при цьому хтось з вищевказаних осіб, однак хто саме у ході досудового розслідування не встановлено, спрямували заздалегідь заготовлену зброю та здійснили не менше трьох хаотичних пострілів. При цьому, персонал закладу, а саме офіціанти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у результаті хуліганських дій з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи у стані емоційного потрясіння, заховались в господарчому приміщенні. Так, ОСОБА_16 було спричинено тілесні ушкодження, відповідно до довідки з КНП «Міська клінічна лікарня № 16»ДМР», у вигляді струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, перелому кісток носу. Крім того, у результаті хаотичної стрілянини, клієнтові закладу ОСОБА_17 було спричинено тілесні ушкодження, відповідно до довідки з КНП «Міська клінічна лікарня № 16»ДМР», забито-ссадині рани шиї, лівого плеча та лівого стегна.

Також, у результаті вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 було зупинено нормальне функціонування закладу «Бухта моряка», яке розташоване у підвальному приміщенні будинку № 88 по пр. Дмитра Яворницького у м. Дніпро.

Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України.

18.11.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 296 КК України.

Сторона обвинувачення, посилаючись на доводи клопотання, вважає, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний підозру не визнав та пояснив, що у закладі опинився випадково, нікому тілесні ушкодження не наносив, участі в порушення громадського порядку не брав, тому просить відмовити в задоволенні клопотання повністю, або застосувати до нього інший запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням свободи, оскільки він позитивно характеризується за місцем проживання, має утриманців, буде виконувати всі процесуальні обов`язки, з`являтись до слідчого, прокурора.

Захисник також просив застосувати альтернативний запобіжний захід.

Заслухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 ст. 5. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 ст. 5 Конвенції. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Обґрунтованість підозри також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за фактом грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, в закладі громадського харчування «Бухта моряка» за адресою: АДРЕСА_2 .

Орган досудового розслідування вважає, що до вчинення цього злочину може бути причетний гр. ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами клопотання, тому вважає підозру обґрунтованою.

Вирішуючи питання про причетність ОСОБА_4 до інкримінованого правопорушення та наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя враховує, що підозрюваний перебував у закладі кафе «Бухта Моряка» 18.11.2021 року у період часу з 18 год. 40 хв. та до моменту затримання. Підозрюваний знайомий із більшістю осіб, що перебували в закладі, та ймовірно разом з ними міг вчинити хуліганські дії.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_18 , в приміщенні кафе знаходилось щонайменше 5 чоловіків, троє з яких кавказької зовнішності. Вищевказані чоловіки зайшли у VIP кімнату. В подальшому коли у приміщення VIP кімнати зайшли ці чоловіки, до кафе зайшло ще приблизно 4-5 чоловік, тобто загалом в закладі було не більше 10 осіб. Частина осіб перебувала за столиками в головному залі, інша частина в окремій кімнаті. Через деякий час між цими особами почалась сварка та бійка, в ході якої пролунали постріли та було поранено потерпілого ОСОБА_17 , який втратив свідомість.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.11.2021 року, свідок ОСОБА_18 впізнала особу, яка приймала участь у конфлікті та порушувала громадський порядок. Так, свідок впізнала особу під № 4, якою виявився гр. ОСОБА_4 . При цьому свідок додатково пояснила в протоколі пред`явлення особи для впізнання, що гр. ОСОБА_4 з іншими чоловіками прийшов у кафе, де вже знаходилась інша компанія чоловіків. Між ними почалась сварка, в ході якої почалась стрілянина.

Крім того, в ході особистого обшуку в ОСОБА_4 було вилучено пістолет та 2 патрона, які згідно висновку експерта від 19.11.2021 року є вогнепальною зброєю та бойовими припасами відповідно.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не причетний до цього кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Показання свідків та інші докази, які здобуті органом досудового розслідування, узгоджуються між собою та підтверджують обставини, на які посилається сторона обвинувачення. При цьому докази повинні бути такого ступеню, щоб переконати незацікавленого спостерігача в тому, що конкретна особа могла вчинити той або інший злочин.

З урахуванням встановлених під час розгляду даного клопотання обставин та оцінивши докази, які були досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 може бути причетним до цього злочину, що свідчить про обґрунтованість підозри за ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу наявних ризиків, слідчий суддя відзначає наступне.

Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

Так, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, вагомість наявних доказів, може вчиняти спроби переховування від досудового розслідування та суду, тому цей ризик є доведеним.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, у цьому ж кримінальному провадженні, то цей ризик є також доведеним, оскільки підозрюваний з метою зміни показань свідками, може вдатися до погроз, або застосувати насильство до потерпілого, тому цей ризик також є доведеним.

Разом з цим, приписи статті 178 КПК України покладають обов`язок на слідчого суддю враховувати при обранні виду запобіжного заходу інші обставини, зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність судимостей у підозрюваного, наявність постійного місця проживання.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування саме тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги наявність постійного місця проживання у підозрюваного, наявність малолітньої дитини, яку необхідно утримувати, наявність цивільної дружини, з якою разом проживає підозрюваний, та вважає, що запобігання всім доведеним ризикам можливо за умови застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати приміщення цілодобово, та з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України», що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 29 Конституції України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

На переконання слідчого судді, застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною залишати приміщення цілодобово, дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку та унеможливить реалізацію вищеперелічених ризиків.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 альтернативний запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання по виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

не залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
при зміні місця свого мешкання обов`язково повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

не виїжджати за межі м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

не спілкуватись зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Підозрюваного негайно доставити у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 16.01.2022 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ