Справа № 199/4696/21
УХВАЛА

24.11.2021 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000305 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2021, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник - ОСОБА_6

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000305 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2021, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.07.2021 клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , - задоволено та змінено обвинуваченим запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.
У судовому засіданні 24.11.2021 обвинувачений ОСОБА_3 , із посиланням на стан здоров`я та необхідність лікування травми, заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який.

Дане клопотання підтримав захисник ОСОБА_6 і обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт, суд у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.
Як слідує з рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» суд повинен розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо обвинуваченого.
В рішенні «Прокопенко проти України» від 20.01.2011 ЄСПЛ зазначив, що згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянути можливість обрання альтернативних запобіжних заходів.
ЄСПЛ у рішеннях «Ігнатов проти України» від 15.12.2016, «Наконечний та інші проти України» від 11.01.2018, «Міхайлов та інші проти України» від 11.01.2018 вказав, що, продовжуючи тримання заявника під вартою та відмовляючи у задоволенні його клопотань про звільнення, національні суди здебільшого посилались на аналогічні підстави, наведені при його затриманні, та не додавали жодних нових деталей. Крім того, на жодному етапі національні суди не розглядали можливості застосування альтернативних запобіжних заходів. З огляду на це, а також на свою попередню практику у справах проти України, Європейський суд встановив порушення пункту 3 статті 5 Конвенції.
Так, ОСОБА_3 на цей час продовжує обвинувачуватися у вчиненні грабежу, його дії кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 , у разі визнання останнього винуватим у кримінального правопорушення, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Проте, на цей час ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення значно зменшився. Як і зменшився ризик визначений п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу на потерпілого і свідків. А як свідчить розписка потерпілого ОСОБА_8 спричинена ОСОБА_3 шкода відшкодована у повному обсязі.
За таких обставин суд зазначає, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, - буде перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період та продовження дії даного запобіжного заходу без належного обґрунтування буде неспівмірним меті цього заходу.
Водночас, наявні у суду матеріали кримінального провадження не вказують на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під вартою, а тому суд вважає, що застосування до ОСОБА_3 домашнього арешту в нічний час доби забезпечить належну поведінку останнього на час судового розгляду, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби строком до 22 січня 2022 із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20:00 години до 06:00 години та покладенням на нього обов`язків строком до 22 січня 2022 включно:
1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;
2) не відлучатися із місця проживання без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;4) утриматися від спілкування в будь-якій формі зі свідками та потерпілим.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду та зобов`язати останнього невідкладно прибути до місця свого проживання.
По закінченню строку дії запобіжного заходу та за відсутністю клопотання прокурора в порядку ст. 199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборона залишати житло припиняє свою дію і запобіжний захід, заборона та обов`язок вважаються скасованими.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 для вчинення дій, передбачених ч. 4 ст. 181 КПК України, який повинен негайно поставити на облік обвинуваченого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та повідомити про це суд.
Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло ОСОБА_3 за вказаною адресою, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для відома начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9 -Почтовик