Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1481/18
Провадження № 1-кп/945/61/21
Ухвала
Іменем України

28 жовтня 2021року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000359, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень),

встановив:

10.08.2018 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1, ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 09.06.2018 року близько 01 годині 00 хвилин, перебуваючи біля бару "Нептун", що по вул. Шкільній у смт. Ольшанське Миколаївсьокго району Миколаївської області на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_7 наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя останнього, після чого ОСОБА_7 впав на землю, а ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії наніс йому ще близько трьох ударів правою ногою в область обличчя та тулоба, внаслідок чого умисно спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, садни правої верхньої кінцівки, ран слизової оболонки верхньої та нижньої губи праворуч, крововилову нижньої губи праворуч, які відностяться до категорії легких тілесних ушкоджень .

Крім того, ОСОБА_4 09.06.2018 року близько 01 годині 05 хвилин, перебуваючи біля бару "Нептун", що по вул. Шкільна, у смт. Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області на ягрунті раптововиниклих неприязних стосунків з ОСОБА_9 , який намагався припинити протиправні діяння стосовно ОСОБА_7 , наніс один удар кулакомправої руки в область обличчя ОСОБА_9 , від чого останній впав на землю, а ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії наніс ще близько двох ударів правою ногою в область обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого усмисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1, ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень) умисне легке тілесне ушкодження та умисне легке тілесне ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоров`я .

У судовому засіданні захисник обвинувачуваного-адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти клопотання.

Від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 до суду надійшли заяви в яких останні просили суд розглядати справу за іх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні сторони кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд дійшов такого.

Частинами 1, 4 статті 286 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку (частини 2, 3, 4, 5 статті 288 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 49 Кримінального кодексу України (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень), встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 8 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у нанесенні легких тілесних ушкоджень спричиненних потерпілим 09.06.2018 року, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 125 КК України (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).

Отже, під час судового розгляду кримінального провадження 28 жовтня 2021 рроку минуло більше ніж три роки з дня вчинення 09.06.2018 року кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1, ч.2 ст.125 КК України., у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).

За нормами ст.12 КК України (в редакції, чинній на 09.06.2018 року), вказані кримінальні правопорушення відносились до категорії злочинів невеликої тяжкості та в редакції ст.12 КК України на момент розгляду клопотання, відносяться до кримінальних проступків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 іншого злочину не вчиняв, фактичного ухилення від слідства та суду не допускав.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання захисника обвинувачуваного про звільнення від кримінальної відповідальності є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає закриттю.

Процесуальні витрати не підлягають стягненню відповідно до ст. 124 КПК України, оскільки стягуються у разі ухвалення обвинувального вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо заявленого цивільного позову Прокурора Миколаївської районого відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 , суд вважає, що його слід залишити без розгляду, виходячи із наступного.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Тобто, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві її право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, що в силу вимог ч. 7 ст. 128 КПК України, не перешкоджає його пред`явленню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49, ст. 128 КК України, ст. 284, ст. ст. 286, 288 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника обвинувачуваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень).

Кримінальне провадження № 0000359, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, (в редакції закону, чинній на час вчинення кримінальних правопорушень) - закрити.

Цивільний позов Прокурора Миколаївської районого відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Міської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_10 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 -залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1