Справа № 509/851/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000038 від 19.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженого процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000038 від 19.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 19.01.2022 о 06 год. 59 хв. до відділення поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення № 849390077 від ОСОБА_5 із повідомленням про те, що невідомі особи таємно проникли до приміщення магазину «Сільпо» у смт Овідіополь, звідки таємно із сховища викрали грошові кошти.
Виїздом слідчої - оперативної групи відділення поліції на місце події підтверджено факт незаконного проникнення до приміщення магазину.
В ході досудового розслідування, на виконання доручення слідчого, оперативними співробітниками УМП ГУНП в Одеській області встановлено, що до вчинення даної крадіжки причетна певна злочинна група, в яку входять особи які підшукують об`єкти, виконують злочин, та відповідно особи, які координують виконавців. Вказане також підтверджено показами свідків.
Встановлено, що одним із учасників вказаної групи є особа на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час досудового розслідування встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 може зберігатись викрадене майно та інші заборонені до обігу речі та предмети.
18.02.2022 у кримінальному провадженні на виконання ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.02.2022 (справа № 509/626/22) з метою виявлення та вилучення предметів які були знаряддям вчинення злочину (пристрої для злому, засоби маскування, тощо), здобуті в наслідок вчинення злочину (викрадене майно), заборонені або вилучені із вільного обігу на території України та інші матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що стали об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом, що підтверджують причетність особи до злочинної діяльності проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 .
Під час проведення обшуку виявлено: станок токарний моделі CJ0618/А/ВХ200/Х300/Х350 упакований у дерев`яному коробі з інструкцією до нього; пістолет «Флобер» CAL 4мм № НОМЕР_1 РФ 430 в коробці; мисливський нарізний карабін «SAVAGEMARK II» калібру 22 LR № НОМЕР_2 з посвідченням до нього; оптичний пристрій «Bushnell» моделі SХ-9х.40 № НОМЕР_3 ; оптичний пристрій СФЬО»; оптичний пристрій «Vmaren» 4х20 Coated; глушник модератор Sub 00798 Nielsen; прибор нічного бачення Yukon 305 20548; магазин до рушниці металевий саморобний; магазин для рушниці металевий чорного кольору; патрони 6 шт. мілкоколіберні до рушниці; квадрокоптер «Astronavt» чорного кольору з пультом керування та інструкцією до нього у корпусі чохлі чорного кольору; телефон Ipone імеї НОМЕР_4 у корпусі чорно білого кольору; телефон Ipone імеї НОМЕР_5 у корпусі білого кольору; телефон марки Ksiomi Redmi імеї НОМЕР_6 у корпусі рожевого кольору, які були вилучено.
Вказані предмети мають значення для кримінального провадження та визнані слідчим як речові докази, у зв`язку із чим, просить про накладення арешту на вказане майно.
Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 надав суду заперечення на вказане клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, у зв`язку із його необгрунтованістю та безпідставністю.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000038 від 19.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Між тим, слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не наводить у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно.
Також не доведено органом досудового розслідування і існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешти майна слідчий не долучив жодних доказів та не навів жодних доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з положеннями ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Надані слідчим матеріали до клопотання, не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, тому, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту на зазначене вище майно, є безпідставним.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого процесуальним керівником прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000038 від 19.01.2022, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1