Провадження № 1-кс/638/2838/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року 23 грудня 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП України в Харківській області від 30.11.2021 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00021820 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -
в с т а н о в и в :
21 грудня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП України в Харківській області від 30.11.2021 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00021820 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Адвокат ОСОБА_2 в заявленій скарзі вважає, що у кримінальному провадженні дізнавачем не виконані жодні слідчі дії, не призначені відповідні експертизи і тому рішення про закриття кримінального провадження прийняте передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.
В обгрунтування скарги зазначив, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 01.11.2021 року до Харківського РУП № 3 ГУ НП України в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_3 за фактом використання підроблених документів невстановленою особою, за даним фактом 02.11.2021 року внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування було проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення особи причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також усіх обставин вказаної події, однак до теперішнього часу встановити факт вчинення невстановленою особою вказаного кримінального правопорушення не виявилось можливим.
29.10.2021 року директором ТОВ «Управляюча компанія «Служба житлово - комунального господарства» ОСОБА_3 у Шевченківській відділ поліції ГУНП в Харківській області через канцелярію відділу була надана заява про кримінальне правопорушення, а саме про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.06.2019 року працював у ТОВ «Управляюча компанія «Служба житлово - комунального господарства» слюсарем -сантехніком, з 01.07.2020 року інженером, з 14.12.2020 року по 14.05.2021 року головним інженером. Вивченням відомостей у трудовій книжці про роботу ОСОБА_4 було встановлено, що останній 01.06.2000 р. був прийнятий на роботу в ПФ «Ділен» на посаду головного інженера, звідки був звільнений 01.06.2019 р. На зазначених відомостях є печатка Приватної фірми «Дилен». У зв`язку з тим, що назва Приватної фірми у печатці була «Дилен», а у відомостях «Ділен» директором ТОВ «Управляюча компанія «Служба житлово - комунального господарства» ОСОБА_3 був надісланий запит до директора цієї фірми ОСОБА_5 , щодо роботи у ній ОСОБА_4 , фірма знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно отриманої відповіді від директора ПФ «Дилен» було встановлено, що ОСОБА_4 у цій фірмі не працював, згідно офіційних даних Пенсійного фонду України, отриманих засобами комп`ютерної техніки, відомості про роботу останнього у цій фірмі відсутні. Почерк, яким зроблено записи про роботу ОСОБА_4 у Приватній фірмі «Дилен» схожий на почерк гр. ОСОБА_6 , яка працювала у ТОВ «Управляюча компанія «Служба житлово - комунального господарства» з 01.07.2020 року головним бухгалтером і яка була в добрих відносинах з ОСОБА_4 . Крім того, згідно повідомлення директора фірми ОСОБА_5 гр. ОСОБА_6 надавала допомогу ПФ «Дилен» у складанні звітів, які відвозила до податкової інспекції Шевченківського району м. Харкова, для чого брала печатку ПФ «Дилен» і тому мала можливість поставити у трудовій книжці ОСОБА_4 печатку зазначеної фірми на відомостях про, нібито, його роботу у цій фірмі.
До відділу поліції разом із заявою ОСОБА_3 було надано копію трудової книжку про роботу ОСОБА_4 , копію відповіді директора ПФ «Дилен», копію конверту щодо отримання відповіді засобами поштового зв`язку, копію відомостей Пенсійного фонду України від 08.06.2021 року відносно роботи ОСОБА_4 .
Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_3 в заяві про правопорушення вказувала на факт скоєння правопорушення ОСОБА_4 , дізнавачем зазначено, що гр. ОСОБА_3 у заяві вказала, що факт правопорушення скоєний невстановленою особою. Крім того, в заяві було зазначено про скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто використання останнім підробленого документу, однак дізнавачем до ЄРДР 02.11.2021 року були внесені відомості за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто, за підробку документів. Далі дізнавач у постанові про закриття кримінального правопорушення зазначив, що в ході досудового розслідування було проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення особи причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також усіх обставин вказаної події, однак до теперішнього часу встановити факт вчинення невстановленою особою вказаного кримінального правопорушення не виявилось можливим.
Дані висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам, встановлена особа, яка скоїла використання підробленого документу це ОСОБА_4 , а також особа , яка скоїла підробку офіційного документу, внесла записи у трудову книжку, які не відповідають дійсності це ОСОБА_6 . В ході досудового розслідування дізнавачем не проведено ні єдиної слідчої дії, не допитані ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не вилучена трудова книжка, не призначена почеркознавча експертиза та інші слідчі дії.

Також, виносячи постанову про закриття кримінального провадження дізнавач послався на відсутність в події складу кримінального правопорушення і тому, не зрозуміло на підставі чого закрито кримінальне провадження: на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності встановленої події кримінального правопорушення чи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності встановленого в діяннях складу кримінального правопорушення.
В судове засідання адвокат ОСОБА_2 не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити, а постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази за скаргою, вважає що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 02.11.2021 року СД ХРУП 3№ ГУПН в Харківській області заяву ОСОБА_3 від 01.11.2021 року було внесено до ЄРДР за № 00021820, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
30.11.2021 року постановою дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП України в Харківській області лейтенанта поліції Микити Галіщева кримінальне провадження № 00021820 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення - проступку.
В обгрунтування постанови дізнавачем зазначено, що в ході проведення досудового розслідування було проведено комплекс слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення особи причетної до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також усіх обставин вказаної події, однак до теперішнього часу встановити факт вчинення невстановленою особою вказаного кримінального правопорушення не виявилось можливим.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Як вбачається з копії постанови, в ході досудового розслідування не було проведено всіх слідчих дій по кримінальному провадженою, однак слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:
1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:
місце і час прийняття постанови;
прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;
2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;
мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;
3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:
зміст прийнятого процесуального рішення;
місце та час (строки) його виконання;
особу, якій належить виконати постанову;
можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова дізнавача має бути вмотивована, однак ці вимоги процесуального закону при закритті кримінального провадження дотримані не були, оскільки в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку всім обставинам, здобутим під час досудового розслідування.
В постанові дізнавача про закриття кримінального провадження не в повній мірі обґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України.
Крім цього, статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена
відсутність події кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Дізнавачем в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження від 30.11.2021 року підставою для закриття кримінального провадження зазначено п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як то, встановлену відсутність в діянні особи складу кримінального правопорушення проступку, тоді як, в резолютивній частині цієї постанови зазначено, що кримінальне провадження закривається в зв`язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення проступку.
Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача під час досудового розслідування постановляється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого, дізнавача, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.
Нормою ч. 3 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Відтак, враховуючи наведене та те, що постанова про закриття кримінального провадження, винесена дізнавачем без врахування усіх обставин справи, під час досудового розслідування не був проведений необхідний об`єм перевірочних дій, який є достатнім для прийняття відповідного процесуального рішення, мотиви прийняття дізнавачем вказаної вище постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення його скарги та скасування постанови.
Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП України в Харківській області від 30.11.2021 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00021820 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, - задовольнити.
Постанову дізнавача СД Харківського районного управління поліції № 3 ГУ НП України в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00021820 від 02.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - скасувати.
Копію ухвали направити до сектору дізнання Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області для подальшого досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1