У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2021 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянув апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2021 року, якою накладено арешт на вилучене майно, в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5
учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
адвокат: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційноих скарг.

Апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучене майно прокурору відмовити і зобов`язати посадових осіб СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області негайно повернути їм майно, що було арештовано.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою слідчого судді накладено на вилучене, в ході проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 майно, а саме:

-дві SIM-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», одну SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Life», одну SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Ого», два flesh-накопичувачі пам`яті, які упаковано до спец пакету № ЕХР0167859;
-планшет білого кольору марки «Samsung» із SIM-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», який упаковано до спец пакету № ЕХР0247908;

-ноутбук марки «Lenovo» сірого кольору із зарядним пристроєм, які упаковано до спец пакету № SUD4020623
шляхом заборони здійснювати розпорядження та користування ними до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Узагальнені доводи апелянтів.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянти зазначають, що рішення слідчого судді є необгрунтованим та незаконним.

Зазначають, що при винесенні оскаржуваної ухвали було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме не дотримання строків, передбаченим чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна, неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна, не повідомлення власника майна про розгляд справи та не вручення сторонам протоколу обшуку.

Крім того, вказують, що власників майна про час та дату судового розгляду справи з незрозумілих причин повідомлено не було, що свідчить про порушення їх прав та інтересів, а також положень процесуального законодавства України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 предмети, а саме: дві SIM-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», одну SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Life», одну SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Ого», два flesh-накопичувачі пам`яті, планшет білого кольору марки «Samsung» із SIM-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», ноутбук марки «Lenovo» сірого кольору із зарядним пристроєм.
В обґрунтування клопотання вказала, що слідчим відділом відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя вважав необхідним клопотання задовольнити, з урахуванням того, що під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 , яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, які відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме можуть бути доказами кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Апелянти порушують питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Згідно вимог ч. 2 ст.395КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження оскаржувана ухвала була постановлена 28 вересня 2021 року. Апеляційні скарги на зазначене рішення подані 29.10.2021р., тобто з пропуском строку передбаченого КПК України.

Апелянти в клопотанні зазначають, що судове рішення постановлене та проголошене за їх відсутності, про час та дату судового розгляду справи з незрозумілих причин повідомлено не було.

Апеляційний суд вважає, що зазначене є поважною причиною пропуску строку на оскарження та вважає, що строк на оскарження зазначеного рішення необхідно поновити.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, які передбачені ст. 2 КПК України, своєчасне застосування якого може запобігти негативним наслідкам при розслідуванні злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

з

Тому, з огляду на положення ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, може бути арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій заінтересованій особі, оскільки інакше не буде досягнута мета застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення або приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим відділенням ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 10.09.2021 року до ЧЧ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_9 про те, що 10.09.2021 року в Миколаївському районі с. Безводне на полі, що знаходиться між с. Зелене та с. Безводне, викрадено 15 га насіння соняшника.

Крім цього, в ході розслідування встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні співробітники ТОВ «Рельєф-Агро». При цьому відповідно показів свідків встановлено, що безпосереднє розпорядження на незаконний збір врожаю надав ОСОБА_5 ..

Під час проведення обшуку, наданого судом у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено наступне майно: дві SІМ-карти оператора мобільного зв`язку «Київстар», одну SІМ-карту оператора мобільного зв`язку «LIFE», одну SІМ-карту оператора мобільного зв`язку «Ого», два flesh-накопичувачі пам`яті, які упаковано до спец пакету № ЕХР0167859; планшет білого кольору марки «Samsung» із SІМ-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», який упаковано до спец пакету № ЕХР0247908; ноутбук марки «Lenovo» сірого кольору із зарядним пристроєм, які упаковано до спец пакету № SUD4020623.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При постановленні слідчим суддею оскаржуваної ухвали зазначені вимоги закону дотримані.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен в тому числі враховувати наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці вимоги закону спрямовані на те, щоб арешт майна не привів до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя вірно встановив, що вилучене майно відповідає критерію речового доказу, оскільки на вилучених носіях інформації може міститись листування між ОСОБА_5 та особами, яким він надавав розпорядження щодо незаконного збору врожаю з поля ОСОБА_10 , дані щодо розташування поля, на якому незаконно збирався врожай соняшнику, інформація щодо координат пересування комбайнів та інша інформація, що має значення доказів у кримінальному провадженні.

Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Твердження апелянтів про те, що рішення слідчого судді є необгрунтованим та незаконним, в ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням викладеного вище, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, про що просять апелянти.

Керуючись ст. ст.376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2021 року.

Апеляційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2021 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: