ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 641/4363/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/1014/22 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі потерпілих по даній справі, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що від частини з них надійшли заяви-телефонограми про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого та прокурора на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 12 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 06 02 2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

за ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі, з початком строку відбування покарання з 13 лютого 2019 року.

Також вирішено питання щодо процесуальних витрат, арештів майна та речових доказів.

Зазначеним вироком встановлено, що 23 06 2018 року, близько 03 год., ОСОБА_7 , перебуваючи на ділянці місцевості, яка розташована неподалік від будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ножа перекусив кабель ТПП 100*2*0,4 в кількості 27 м., належного ПАТ «Укртелеком», вартістю 3018 грн. 38 коп., що розташований на фасаді вищевказаного будинку. Однак свій злочинний умисел, ОСОБА_7 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був зупинений працівниками патрульної поліції.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Крім того, 26 08 2018 року приблизно о 15 год., ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, через незаперту хвіртку потрапив до домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , де будучі впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та реалізуючи свій злочинний умисел, таємно викрав велосипед марки «Oskar Carter 24» сіро-помаранчевого кольору. Після чого, разом із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4417 грн.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчинений повторно.

Крім того, 30 10 2018 року, близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля житлового багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , побачив на фасаді даного будинку натягнуті кабелі електрозв`язку та, користуючись раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на дах входу до під`їзду № 7, де за допомогою належного в нього підручного засобу, встановити який не надалось можливим, перерізав кабель ТПВ 100*2*0,5 кабель ТППєпЗ 30*2*0,5 та кабель ТППєпЗ 30*2*0,5, після цього, ОСОБА_7 , зліз з даху під`їзду, підійшов до фасаду будинку та потягнув за обрублені ним кінцівки кабелів у лівий бік, тим самим обірвавши дані кабелі з фасаду будинку до під`їзду № 6, після цього ОСОБА_7 підійшов до входу у під`їзд № 6 та за допомогою належного в нього підручного засобу, встановити який не надалось можливим, перерізав з іншого кінця звисаючі кінцівки кабелів, а саме кабель ТПВ 100*2*0,5, довжиною 17 метрів, вартістю 971 грн. 41 коп., кабель ТППєпЗ 30*2*0,5, довжиною 15 метрів, вартістю 184 грн. 83 коп., кабель ТППєпЗ 30*2*0,5, довжиною 15 метрів, вартістю 184 грн. 83 коп., належні ПАТ «Укртелеком» на загальну суму 1315 грн. 60 коп. Злочинний умисел щодо викрадення вказаного кабелю ОСОБА_7 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками поліції.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.3 ст. 15 - ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно;

Крім того, 05 01 2019 року близько 19 год., ОСОБА_7 , знаходячись поряд з домоволодінням АДРЕСА_5 , реалізуючи прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла на іншого приміщення, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан домоволодіння та направився до підсобної будівлі, де через відчинені двері зайшов до неї, таким чином незаконно проник до підсобного приміщення, після чого таємно заволодів майном, що належить ОСОБА_10 , а саме: металевою трубкою сріблястого кольору довжиною 53 см, із гайкою на кінці, діаметром 2,2 см; металевою трубкою типу «нержавійка» хвилястої форми загальною довжиною 48 см; металевою трубкою сріблястого кольору у формі літери «П» загальною довжиною 80 см; металевою трубкою сріблястого кольору довжиною 52 см діаметром 2 см; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 60 см, діаметром 1 см, зігнута у середині; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 85 см, діаметром 1 см, зігнута у середині; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 77 см, діаметром 1 см, зігнута у середині; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 84 см, діаметром 1 см, зігнута у середині; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 42 см, діаметром 1 см; металевою трубкою сріблястого кольору загальною довжиною 41 см, діаметром 1 см; металевою конструкцією типу «куток» сріблястого кольору довжиною 21 см, ширина 15 см; металевою конструкцією типу «профіль» сріблястого кольору довжиною 32 см, шириною 4,5 см; металевою конструкцією сріблястого кольору із двома виступами довжиною 43 см, довжина кожного виступу 6,5 см; металевим предметом сріблястого кольору типу «таз», зігнутий по краям, діаметром 61 см; двома металевими конструкціями темно-коричневого кольору з візерунками; металевою конструкцією типу «куток» сріблястого кольору довжиною 21 см, ширина 15 см; металевою конструкцією сріблястої форми заокругленої форми із трьох трубок, діаметр 1 см, загальною довжиною 90 см; трьома металевими трубками сріблястого кольору діаметром 1 см, довжиною 28 см кожна; металевою конструкцією типу «куток» сріблястого кольору з 3 частин, розміром 21х21х15 см; металевим предметом темного кольору розміром 10х10х10 см.

Далі, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направився до одноповерхового будинку розташованого на території вказаного домоволодіння, де через відчинену хвіртку заліз до будинку, таким чином проник до житла, після чого таємно заволодів майном, що належали ОСОБА_10 , а саме: металевим баком сріблястого кольору з написом «Для керосину» 10 л., з кришкою та ручкою, на ручці ізоляційна стрічка зеленого кольору, розмірами 33 см довжиною, 24 см шириною, 11 см товщиною, металевою сіткою жовтого кольору, згорнутою у рулон та перев`язаною ниткою, довжиною 72 см, металевою каструлею сріблястого кольору з кришкою з ручкою, діаметром 35 см, трьома металевими каструлями сріблястого кольору, металевою каструлею сріблястого кольору діаметром 15 см. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 490 грн. 57 коп. Однак свій злочинний умисел, ОСОБА_7 не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий працівниками патрульної поліції.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.3 ст.15-ч.3 ст.185 КК України - як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло чи інше приміщення, вчинений повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилався на недостатнє врахування судом першої інстанції обставин вчинення злочинів та кримінальну поведінку обвинуваченого і позицію потерпілих. Вказав, що потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 під час судового розгляду зазначали про відсутність з їх боку претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого та просили не призначати йому суворе покарання.

Крім того, велосипед був повернутий потерпілій в належному стані. Під час судового розгляду ОСОБА_7 визнав в повному обсязі свою провину та висловив щирий жаль з приводу скоєного. Сприяв органу досудового розслідування та суду у встановленні дійсних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, надав критичну оцінку своїм протиправним діям. Просив врахувати, що ОСОБА_7 хоча і раніше судима особа, проте, в місцях позбавлення волі покарання не відбував. У зв`язку з чим, просив врахувати вищевикладене та призначити обвинуваченому покарання. яке буде перебувати в справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами вчиненого та особою винного.

На вказаний вирок була подана також апеляційна скарга прокурором, який до початку апеляційного розгляду відмовився від неї, надавши письмову заяву.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Потерпілі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, дії обвинуваченого судом кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого покарання з урахуванням його щирого каяття, активного сприяння слідству та відсутності претензій з боку потерпілих, то колегія суддів вважає їх позбавленими правових підстав, при цьому виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за Вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Відповідно до ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання, визначені в ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В даному випадку, суд врахував особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, був раніше судимий.
Крім того, обираючи покарання, судом була врахована і тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, зокрема, те, що вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, а кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України до категорії тяжких злочинів.
Суд врахував обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, зокрема його щире каяття і відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що справедливим та адекватним покаранням для ОСОБА_7 має бути лише позбавлення волі, обравши обвинуваченому за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст.15- ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, та остаточно призначивши обвинуваченому на підставі ч. 1 ст.70 КК України у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі, з початком строку відбування покарання з 13 лютого 2019 року.

Таким чином, судом першої інстанції вже враховано ті обставини, на які посилається захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі при призначенні обвинуваченому покарання.

Отже, під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 12 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ____________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4