Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/71/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2022 року м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000380 від 08 листопада 2020 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч.3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судових експертиз в сумі 10133 грн. 28 коп.
Ухвалено про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_10 та стягнуто з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_10 27159 грн. в рахунок відшкодування витрат пов`язаних з похованням та з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 120 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову ОСОБА_10 відмовлено.
Ухвалено про часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_11 та стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 120 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову ОСОБА_11 відмовлено.
У задоволенні позову ОСОБА_12 до ТДВ СК «Кредо» відмовлено.
Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить змінити вирок та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, передбаченого санкцією ч.3 ст. 286 КК України, вказуючи на те, що суд при призначенні покарання, не в повні мірі дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, не врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його особу, наявність пом`якшуючих обставин, а саме повне визнання ОСОБА_8 вини, щире каяття, сприяння слідству у розкритті злочину та публічне вибачення перед потерпілими.

Крім того, на думку захисника судом не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та сім`ю.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи юридичну кваліфікацію, фактичні обставини цієї справи та правильність висновків суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання, ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, згідно з яким ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, не повністю дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, а також роз`яснень, викладених у п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначив обвинуваченому ОСОБА_8 надто м`яке та несправедливе покарання, без врахування характеру, ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також особи ОСОБА_8 , який не одружений, не працює, перебуває на Д обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер», схильний до вчинення правопорушень, у тому числі у сфері безпеки дорожнього руху, оскільки притягувався до адміністративної відповідальності у 2018 році за ст..130 КУпАП, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що в результаті протиправних дій обвинуваченого загинуло 2 особи та ще 2 отримали тілесні ушкодження.

Прокурор вважає, що призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст. 286 КК України у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, не відповідає вимогам ст. 65 КК України та положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», є надто м`яким, несправедливим і таким, що не відповідає принципам законності та індивідуалізації покарання.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох потерпілих та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості двом потерпілим при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_8 07.11.2020 року, близько 23.45 год., в порушенням вимог п. 1.5, 2.1 a), 2.3 (б, д) 2.9 а) та б), п.12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, не маючи права, під час керування автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та під дією препарату бупренорфін гідрохлорид, який протипоказан для водіїв транспортних засобів, в темну пору доби по провулку Об`їзний, зі сторони вул. Короленко в напрямку вул. Полтавська в м. Кропивницький, з перевищенням дозволеної швидкості для руху в населеному пункті, а саме - більше 100 км/год., на заокругленій ділянці дороги, не врахував дорожню обстановку, втратив керування, виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , який рухався йому назустріч.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої тупої травми органів черевної порожнини з ушкодженням печінки; б) закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа 1-8 з ушкодженням плеври і крововиливами в м`які тканини навколо перелому; в) перелому лівого надколінника, рани лівого надколінника, садна лівого надколінника; г) крововиливи у праву нирку і правий наднирник, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення, що призвели до його смерті.
Крім того, пасажир автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) черепно-мозкової травми: забою стовбуру головного мозку, перелому основ та склепіння черепу, рани тім`яної ділянки, крововиливу в м`які тканини голови; б) закритої тупої травми грудної клітки: перелом тіла грудини, перелом 1-4 ребер справа, крововиливи в м`які тканини навколо перелому; в) крововиливи у нирки, наднирники, корні легень; г) садна лівого передпліччя, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, що призвели до його смерті.
Крім того, в результаті ДТП, пасажир автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травм: забою головного мозку легкого ступеню, перелому лобної кістки зліва, рани лобної ділянки зліва, ран повіки лівого ока, рани верхньої губи справа; перелому правого нижнього суглобового відростку 3-шийного хребця; перелому 1-ребра зліва; саден м`яких тканин обличчя справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення;
Пасажир автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини: перелом 5,6,7 ребер справа, 5,6 подвійні; гематоми в ділянці тазу по задньо-бічній поверхні справа, вказані тілесні ушкодження несуть ознаки середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, в дебатах думку прокурора та потерпілу ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягають за таких підстав.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, ґрунтуються на сукупності зібраних та досліджених доказах, достовірність і достатність яких не була поставлена під сумнів учасниками судового розгляду, в зв`язку з чим, згідно ст. 349 КПК України, вони за згодою сторін судом першої інстанції не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, в апеляційних скаргах адвокатом та прокурором не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку ( ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В даному випадку, суд першої інстанції, діючи в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення ( ч.1 ст. 337 КПК ) дійшов правильного висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який 07.11.2020 року близько 23.45 год., керуючи автомобілем Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по пров. Об`їзному зі сторони вул.. Короленко в напрямку вул.. Полтавська в м. Кропивницький, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 2.9 (а,б), 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, перевищуючи допустиму у вказаних дорожніх умовах швидкість, не впорався з керуванням автомобіля, що в подальшому призвело до настання заносу автомобіля ліворуч та втратою керованості, в результаті чого некерований автомобіль виїхав на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz Vito під керуванням ОСОБА_13 , в результаті якого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті останніх, ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_15 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Як пояснив ОСОБА_8 під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, він свою вину визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, фактичних обставини цієї справи, викладені у вироку суду не оспорює.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку зазначив про те, що відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, його особу, який неодружений, офіційно не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання, суд визнав його щире каяття, вибачення перед потерпілими та родичами загиблих.

Обставиною, яка обтяжує ОСОБА_8 покарання, суд визнав перебування обвинуваченого в момент скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 10 від 15.01.2021 року, ОСОБА_8 в момент вчинення правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади внаслідок вживання наркотичних засобів та використання інших психоактивних речовин, проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості, тому у відношенні інкримінованого діяння слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує.
Крім того, суд, при призначенні ОСОБА_8 покарання, також врахував і висновок органу з питань пробації, про те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий, а тому виправлення ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства.

На спростування доводів захисника-адвоката ОСОБА_9 щодо призначення ОСОБА_8 надто суворого та несправедливого покарання, колегія суддів відмічає, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.
Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» регламентовано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Абзацом 2 п. 2 вищевказаної постанови визначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху, однак належних висновків не зробив, оскільки під час вчинення кримінального правопорушення, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 3809 від 13.11.2020 року, згідно якого в крові обвинуваченого ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт в кількості -1,45 г/дм3.

Окрім того, колегія суддів зазначає про те, що ОСОБА_8 з 2019 року перебуває на диспансерному обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів.

Також, необхідно зазначити, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2020 року обвинувачений ОСОБА_8 позбавлений батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей 2012 та 2013 років народження, що на думку колегії суддів свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

З урахуванням характеру, ступеню тяжкості та суспільної небезпечності, вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також його особи, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, а також думки потерпілих які наполягали на суворості покарання, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_8 , як особа представляє суспільну небезпеку для оточуючих, а тому його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах реальної ізоляції від суспільства.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про те, що суд при призначенні покарання, не достатньо врахував особу ОСОБА_8 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, по суті спростовуються змістом оскаржуваного вироку, а тому достатніх та обґрунтованих підстав для призначення ОСОБА_8 менш суворого покарання, про що просить захисник в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає і таких даних ні ОСОБА_8 ні його захисником, під час перегляду справи, не представлено.

Також колегія суддів не вбачає підстав і для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки суд при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу ОСОБА_8 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності та був позбавлений в 2018 році права керування транспортними засобами, перебуваючи під дією алкоголю, на шлях виправлення не став, знов вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, згідно санкції ч.3 ст.286 КК України є достатнім та справедливим, відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення ОСОБА_8 більш тяжкого покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2021 року у кримінальному провадженні № 0000380 від 08 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч.3 ст.286 КК України - залишити без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4