Справа № 642/7174/21
Провадження № 1-кс/642/4243/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«10» листопада 2021 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув винесене в кримінальному провадженні №0000410 слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 клопотання про арешт майна, та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 18.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
18.06.2021 до слідчого відділу надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, про те, що в ході проведення оперативно-технічних заходів, було встановлено громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на території Холодногірського та інших адміністративних районів м.Харкова займається незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, в тому числі особливо небезпечних.
В ході проведення досудового розслідування у порядку ст. 40, 41 КПК України було надано доручення оперативному підрозділу ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області з метою встановлення осіб, які причетні до кримінальних правопорушень-злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та встановлення свідків, які могли підтвердити зазначений факт, а також осіб, які є наркоспоживачами та які придбають наркотичні засоби та психотропні речовини для подальшого вживання та (або) збуту у гр. ОСОБА_5 .
04.11.2021 громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку статті 208 КПК України.
04.11.2021 в ході проведення особистого обшуку, під час затримання в порядку статті 208 КПК України у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено наступні предмети : грошові кошти НБУ у сумі 3950 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», серійний номер НОМЕР_1 , з сім - картою мобільного оператора «Водафон», з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «XPERIA», іmеі 1: НОМЕР_3 , іmеі 2: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», серійний номер НОМЕР_5 , іmеі 1: НОМЕР_6 , іmеі 2: НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, без сім карти з пошкодженим екраном. Вказані речі було вилучено та поміщено до двох полімерних пакетів, горловина якого зав`язана ниткою вільні кінці скріплені паперовою биркою, у зв`язку з тим, що без вилучення вони могли бути знищені чи передані іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Вищевказані предмети визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, оскільки вони можуть використовуватись, як фактичний доказ під час досудового розслідування та в подальшому судового розгляду. Крім того вказаний предмет зберіг та/або міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, в тому числі вказаний предмет, був об`єктом кримінально протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом.
Приймаючи до уваги викладене, для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події від 04.11.2021 року за вищевказаною адресою, у зв`язку з тим, що вищевказане вилучене майно є вагомим речовим доказом у кримінальному провадженні, може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме може містити інформацію про скоєння кримінального правопорушення.
Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати у його відсутність, просив клопотання задовольнити.
Власник майна до суду для розгляду клопотання не з`явився, надав клопотання про слухання справи без його участі.
За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так відповідно, вилучене майно про яке йдеться у клопотанні є речовим доказом у кримінальному провадженні та тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт, так як є підстави вважати,що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні, тому зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: грошові кошти НБУ у сумі 3950 гривень, мобільний телефон марки «Samsung», серійний номер НОМЕР_1 , з сім - картою мобільного оператора «Водафон», з номером НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «XPERIA», іmеі 1: НОМЕР_3 , іmеі 2: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9», серійний номер НОМЕР_5 , іmеі 1: НОМЕР_6 , іmеі 2: НОМЕР_7 , мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, без сім карти з пошкодженим екраном, які було вилучено 04.11.2021 в ході проведення особистого обшуку, під час затримання в порядку статті 208 КПК України у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1