ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6843/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1901/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними прокурора та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 ,-

ПОСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, з середньою освітою, розлучену, офіційно не працевлаштовану, фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

- 27.02.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.09.2020 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року приведено у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року, ОСОБА_7 вважається засудженою за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.11.2020 року скасовано призначене за вироком суду звільнення від відбування покарання з випробуванням та засуджену ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі,

Визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.02.2019 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та призначено ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 10 грудня 2020 року.

Згідно вироку ОСОБА_7 , будучи раніше судимою за злочини із корисливих мотивів, а саме: 27.02.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, у період відбування іспитового строку, вчинила повторно злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 22.08.2019 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи на зупинці громадського транспорту автобусної станції «Термінал», розташованої по вул. Полтавський шлях, 147, м. Харкова, помітила раніше їй незнайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на лавочці, поклавши біля себе поліетиленовий пакет білого кольору.

Саме в той час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення поліетиленового пакету білого кольору, в якому знаходився комбінезон і чоловіча сумка чорного кольору з грошовими коштами в сумі 1500 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 спочатку сіла на лавочку біля ОСОБА_9 та оцінивши ситуацію, яка склалася у зв`язку з тим, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, розраховуючи на його уповільнену реакцію на можливі подальші події, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа поліетиленовим пакетом білого кольору з його вмістом, забравши його непомітно для останнього з лавочки, та почала відходити від потерпілого в напрямку платформи №13 автобусної зупинки «Термінал». При цьому ОСОБА_7 помітила всередині пакету чоловічу сумку чорного кольору, яку розкрила та, продовжуючи свої протиправні дії, охоплені єдиним злочинним умислом, діючи із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно заволоділа грошовими коштами в сумі 1500 грн., діставши їх рукою із вказаної сумки та сховавши у свою кишеню.

В цей момент неправомірні дії ОСОБА_7 розпочаті як крадіжка, були помічені потерпілим ОСОБА_9 , який відразу почав їй кричати та висловлювати вимогу про повернення його майна та почав її наздоганяти.

В свою чергу ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона була викрита потерпілим у вчиненні крадіжки, не зважаючи та ігноруючи його вимоги повернути належні йому речі, діючи відкрито, продовжила вчиняти дії, направлені на заволодіння майном останнього, шляхом утримання в руках поліетиленового пакету з його вмістом, намагаючись з місця скоєння злочину зникнути. Водночас, коли потерпілий ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_7 , яка, усвідомлюючи неможливість подальшого утримання викраденого поліетиленового пакету з його вмістом, викинула його на землю. Надалі, ОСОБА_7 , свідомо оцінивши ситуацію, що склалася, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, розуміючи, що в її кишені залишились грошові кошти потерпілого в сумі 1500 грн., продовжуючи діяти відкрито, утримуючи вказані грошові кошти, не повернула їх потерпілому ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникла у невідомому напрямку, розпорядившись ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 виконала усі дії, які вважала за необхідне, спрямовані на відкрите заволодіння за ознаками повторності поліетиленовим пакетом білого кольору з його вмістом, а саме: комбінезоном і чоловічою сумкою чорного кольору, вартість яких в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, та грошовими коштами в сумі 1500 грн.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 завдала потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 1500 гривень.

В апеляційних скаргах:

Обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок змінити та застосувати до неї положення ст. 69 КК України.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що суд при призначенні їй покарання не врахував, що наразі потерпілий не має до неї претензій, оскільки завдана йому шкода в повному обсязі була відшкодована.

Також вказує, що у неї на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

І хоча вона позбавлена батьківських прав щодо одної дитини, вона все рівно її утримує.

Крім того вважає, що судом не враховано кілька обставин, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Назване на думку авторки апеляційної скарги, є підставами для призначення їй покарання нижче найнижчої межі.

Прокурор від поданої апеляційної скарги відмовився.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти зад ловлення апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_10 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Названих вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так призначаючи ОСОБА_7 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким умисним злочином, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винної, яка раніше судима, її відношення до скоєного та щире каяття, думку потерпілого ОСОБА_9 , який просив призначити обвинуваченій найменш суворе покарання.

Враховуючи наведені обставини суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції за ч. 2 ст. 186 КК України, та обґрунтовано вважав його вид та розмір необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Таким чином наведені обвинуваченою в апеляційній скарзі, обставини, які на її думку є такими, що пом`якшують покарання, вже враховані судом у якості таких при призначенні покарання.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів не знайшла підстав рахувати їх же як такі, що істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченої, та дають підстави застосувати до неї положення ст. 69 КК при призначенні покарання за ч.2 ст. 186 КК України.

Посилання обвинуваченої на стан здоров`я та наявність на утриманні двох дітей як на обставини, що пом`якшують покарання матеріалами провадження не підтверджені.

Крім того інкримінований злочин ОСОБА_7 вчинила в період звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 27.02.2019 року, а відтак суд призначив ОСОБА_7 остаточне покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду.

Враховуючи наведене вище та імперативність приписів закону стосовно того, що при складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, підстави для пом`якшення ОСОБА_7 покарання відсутні.

За таких обставин оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою яка тримається під вартою у той же строк з дня з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-

Судді-