Справа № 539/5125/21
Провадження № 1-кп/539/104/2022
ВИРОК
Іменем України
26 січня 2022 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, офіційно не працюючий, утриманців не має, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.335 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 згідно Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" № 2233- XII від 25 березня 1992 року та Указу Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2021 році" № 71/2021 від 24 лютого 2021 року відноситься до призовників чергового призову на строкову військову службу.
24 листопада 2021 року ОСОБА_5 за результатами медичного огляду, призовною комісією Лубенського району (протокол № 19) на підставі вимог "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, визнано придатним для проходження строкової військової служби та вирішено призвати на строкову військову службу, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу", згідно якої на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років та старші особи, які не досягли 27- річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Після цього, 22.11.2021 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 під підпис отримав повістку про призов та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, що підтверджується розпискою і тим самим, був належним чином повідомлений та зобов`язаний був 29 листопада 2021 року за місцем розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою відправки на збірний пункт в територіальний центр комплектування.
У свою чергу ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" які визначають, що захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку, звільнення від призову на строкову військову службу під час чергового призову, передбачені ст. ст. 17-18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 29 листопада 2021 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув та не повідомив про причини своєї неявки.
Таким чином ОСОБА_5 ухилився від призову на строкову військову службу, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 335 КК України.
14 грудня 2021 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участі його захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання останньому за вчинений ним кримінальний проступок за ст. 335 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ст. 335 КК України, а саме у виді обмеження волі на строк один рік.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені проступку, передбаченого ст. 335 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1