Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2712/21
1 - кс/490/5102/2021
У Х В А Л А
01 грудня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження № 0000117 від 09.04.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Таким чином, не явка слідчого в судове засідання не є перешкодою для розгляду даного клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 вступивши у злочинну змову з іншими особами, обрав як джерело доходу діяльність пов`язану з отриманням грошової винагороди, від незаконного збуту наркотичних засобів, через мессенджер «Вайбер» та електронного гаманця платіжної системи «easypay», без візуального контакту, шляхом «закладок» на території міста Миколаєва та Миколаївської області.
Відповідно до інформації отриманої в ході проведення досудового розслідування ОСОБА_4 з метою організації протиправної діяльності щодо збуту наркотичного засобу залучив особу з числа знайомих, а саме: ОСОБА_5 .

Відповідно до наявної інформації ОСОБА_5 безпосередньо приймає участь у збуті наркотичного засобу, здійснює приймання замовлень від споживачів, та надає адреси з тимчасовим місцем зберігання наркотичного засобу, за домовленістю з іншими учасниками, зокрема ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Приміщення за вказаною адресою, використовуються ОСОБА_5 для проживання, зберігання звітів про виконану роботу щодо збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (кристалічний метадон, опій), з метою подальшого збуту.
25.11.2021р., проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , в ході обшуку виявлено та вилучено: ноутбук марки «LENOVO» 80TF, с/н PFOJPO7J, чорного кольору з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» SM-J320H, у червоному чохлі, з сім карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; планшет марки «LENOVO» TB-X606X; банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_4 , «ПриватБанк» № НОМЕР_5 .

25.11.2021р. слідчим в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення.
З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що майно, яке було вилучено є об`єктом, предметом, знаряддями вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, є необхідність у його дослідженні шляхом проведення відповідних судових експертиз та інших слідчих дій, за такого наведене майно є матеріальним об`єктом, яке містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за такого відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, що в свою чергу відповідно до положень ст. 170 КПК України є підставами для арешту вказаного майна.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно,в ході проведеного 25.11.2021р. обшуку, а саме: ноутбук марки «LENOVO» 80TF, с/н PFOJPO7J, чорного кольору з зарядним пристроєм; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3» SM-J320H, у червоному чохлі, з сім карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; планшет марки «LENOVO» TB-X606X; банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_4 , «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , шляхом заборони будь - кому здійснювати його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000117.

Зобов`язати слідчого після встановлення власника майна негайно вручити йому копію цієї ухвали для відома.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1