УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2021 Справа №607/15721/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження 0000747, стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про обвинувачення за ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:
Водій ОСОБА_4 , 30 грудня 2016 року близько 08 год. 00 хв., керував технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ-VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 з одним пасажиром, рухався автомобільною дорогою Р-39 сполученням «Броди-Тернопіль» у напрямку від м.Тернополя до м.Броди. Рухаючись у вказаному напрямку, в межах с.Плотича Тернопільського району Тернопільської області, із швидкістю 109 км/год., водій ОСОБА_4 , не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, які зобов`язували його рухатися у населеному пункті із безпечною швидкістю за якої він б мав змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, а саме швидкістю не більше 60 км/год., і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Під час руху із вказаною швидкістю, водій ОСОБА_4 здійснив маневр обгону вантажного автомобіля «ГАЗ-53» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку, після чого повернувся на смугу руху до м. Броди, і продовжив по ній рух із зазначеною швидкістю. У вказаний період часу водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхавши з стоянки продуктового магазину «Вулик» на смугу руху в напрямку м. Тернопіль розпочав по ній рух в напрямку м. Броди, тобто надалі рухався в межах зустрічної, для свого напрямку, смузі руху. Під час руху по зустрічній смузі водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, наближаючись до наступного магазину «Продукти», змінив напрямок свого руху праворуч та надалі розпочав виїзд на свою смугу руху (до м.Броди), при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Своїми діями, які не відповідали вище вказаним вимогам пунктів ПДР України, водій ОСОБА_4 , в процесі руху із швидкістю 109 км/год., яка не дозволяла зупинити керований ним транспортний засіб з моменту зміни автомобілем «MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 CDI» напрямку свого руху праворуч та виїзду на смугу руху до м. Броди, із зустрічної смуги руху, позбавив себе технічної можливості зупинити керований автомобіль «MERCEDES-BENZ-VITO» до траєкторії руху автомобіля «MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 CDI», хоча якби останній рухався із дозволеною та безпечною швидкістю (не більше 60 км/год.), на даній ділянці автодороги, то мав б таку технічну можливість. Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил ПДР ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху допустив зіткнення лівої задньої частини керованого автомобіля «MERCEDES-BENZ-VITO» із правою передньою частиною автомобіля «MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 CDI», який під керуванням водія ОСОБА_5 виїхав на смугу руху до м.Тернопіль, із зустрічної смуги руху та проїжджав її під кутом в напрямку правого узбіччя. Після зіткнення транспортних засобів, автомобіль «MERCEDES-BENZ-VITO» в некерованому стані відкинуло спочатку на зустрічну смугу руху, далі на ліве узбіччя де відбувся його наїзд, а саме правою боковою частиною, на пішохода ОСОБА_10 , яка в цей час рухалась в межах правого узбіччя, в напрямку м. Тернополя, тобто до зупинки громадського транспорту, назустріч автомобілям «MERCEDES-BENZ-VITO» та «MERCEDES-BENZ-SPRINTER 308 CDI». У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми хребта у вигляді переломів лівих поперечних відростків 1-4-го поперекових хребців; закриту травму тазу з переломами лівої сідничної та верхньої гілки лівої лобкової (з поширенням лінії перелому на дах вертлюгової впадини) кісток, садна на обличчі і синець на чолі з права, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
В суді потерпіла ОСОБА_10 надала показання: 30 грудня 2016 року близько 08 ранку вона поспішала на роботу із села Плотича до міста Тернопіль, наближаючись до зупинки громадського транспорту почула звук і помітила як в наслідок ДТП в її сторону зносить бус, після чого пам`ятає як опинилась в лікарні. Обвинувачений ОСОБА_4 із батьком неодноразово приходили до неї у лікарню та допомагали фінансово. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немаю. Обвинувачений ОСОБА_5 після ДТП не з`являвся, допомогу не пропонував до нього заявлено цивільний позов. Внаслідок ДТП стала інвалідом ІІІ групи.
Свідок ОСОБА_11 надав показання: в грудні місяці 2016 року він з другом ОСОБА_4 в с.Плотича Тернопільського району автомобілем їхали на риболовлю. Під час обгону молоковоза помітили бус, який без покажчику повороту здійснював маневр із зустрічної смуги руху та зачепив крило автомобіля в яким вони їхали і його відкинуло на обочину, де він збив потерпілу. Після ДТП вони вибрались з автомобіля і побігли допомагати потерпілій. Водій, який керував іншим транспортним засобом стояв метрів 50 від місця пригоди та говорив по телефону і підійшов до них тільки після приїзду поліції та швидкої.
Свідок ОСОБА_12 надав показання: він був свідком події ДТП, яке мало місце в с.Плотича Тернопільського району. Автомобіль «Мерседес віто» рухався зі сторони м.Тернопіль в той час «Мерседес спринтер» виїхав з магазину «Вулик» та переїжджав до магазину «Підкова» по зустрічній смузі руху і після здійснення маневру зіткнувся з автомобілем «Мерседес віто», який внаслідок ДТП відкинуло на обочину та він збив жінку.
Під час судового розгляду захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що підтримує клопотання захисника, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що немає заперечень щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження стосовно нього, у зв`язку із закінченням строків давності.

Аналогічне пояснив представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення.

За таких обставин клопотання сторони захисту необхідно задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження стосовно нього закрити. Крім цього, позовну заяву прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 в сумі 4641 гривень, в частині стягнення з ОСОБА_4 необхідно залишити без розгляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 накладено грошові стягнення в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення. Він пояснив, що не мав наміру ухилятись від суду. Однак, через об`єктивні обставини, а саме значні затори на дорозі, він запізнився у судове засідання. Аналогічне просить і пояснив обвинувачений ОСОБА_5 та заявив клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення стосовно нього.

На підставі ч.1 ст.147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Оскільки, обвинувачені не мали умислу на невиконання своїх процесуальних обов`язків, причини неприбуття до суду були поважними, ухвала в частині накладення на них грошового стягнення підлягає до скасування.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 12, 49, ч.1 ст.286 КК України, 146-147, КПК України, суд -

постановив:

Клопотання сторони захисту задовільнити, ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження стосовно нього закрити.
Позовну заяву прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_13 в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_10 в сумі 4641 ( чотири тисячі шістсот сорок одну ) гривень, в частині стягнення з ОСОБА_4 залишити без розгляду.
Скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року, ЄУН - 607/15721/18 в частині накладення на ОСОБА_4 грошового стягнення в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.
Скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року, ЄУН - 607/15721/18 в частині накладення на ОСОБА_5 грошового стягнення в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень.
Копію ухвали вручити учасникам.
На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний Тернопільської області суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1