№ провадження 1-кп/208/4/22
УХВАЛА

04 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження № 0003285 від 23 вересня 2013 року, клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В межах даного кримінального провадження, Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.02.2014 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , за його особистою участю, судом було обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком по 15.04.2014 року, із покладенням на нього наступних обов`язку в тому числі, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

В той же час, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про обов`язки покладені на нього за ухвалою від 19.02.2014 року, ОСОБА_4 в судові засідання в-подальшому на виклики суду не прибував, привід обвинуваченого залишився без виконання, з підстав залишення місце проживання останнім без дозволу та повідомлення суду про зміну свого місця проживання.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.04.2014 року обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, оголошено у розшук, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, зупинено до моменту його розшуку.

Відповідно до листа Генеральної прокуратури Російської Федерації від 06.07.2017 №81/2-349-16 встановлено, що у відповідності до Вироку Ахтубінського районного суду Астраханської області від 13.08.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.162 КК РФ та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців. Строк відбування покарання обраховується з 13.08.2015, із зарахуванням часу тримання під вартою з 10.07.2014 року по 13.08.2015 року ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ ВК-6 УФСВП Росії по Астраханській області.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.09.2020 року оголошено обвинуваченого, в межах даного кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003285 від 23 вересня 2013 року, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального Кодексу України, у міжнародний розшук.

24.09.2020 року прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 подано клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без його застосування, до його затримання або екстрадиції, видачі на території держави Україна.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року, обрано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст.89 КК України, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, (кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0003285 від 23 вересня 2013 року), - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

А тому, застосування обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу підлягає вирішенню в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, після його затримання і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Як встановлено 03 лютого 2022 року об 19.30 годині обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий згідно до Ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, якому було вручено ухвалу суду, та доставлено в м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Прокурором подано клопотання про застосування обраного запобіжного заходу ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 вересня 2020 року, з підстав заявлених ризиків як переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор в ході розгляду клопотання підтримав клопотання пояснила, що інший запобіжних захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому враховуючи що обвинувачений перебуваючи на особистому зобов`язанні будучи обізнаним про обмеження права виїзду без дозволу в тому числі суду за межі міста, порушив покладені на нього обов`язки і без дозволу суду залишив територію України, перетнув кордон Російської Федерації, де скоїв корисний злочин, за що відбував покарання на її території, що підтверджує заявлені ризики які є актуальними. Крім того, на території України, ОСОБА_4 не має офіційного джерела доходу, будь-яких стримуючих факторів які б забезпечили його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що дійсно у 2014 році він був на особистому зобов`язанні, і мав обов`язки які обмежували його у вільному залишенні міста, але він вирішив поїхати до Російської Федерації на пару днів. Те що він був засуджений там, він не оспорює, але не вважає себе винним. Просив прийняти рішення на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що не може бути прийнято відомості щодо судимості його підзахисного на території держави агресора, а тому враховуючи що його підзахисний на території України має постійне місце проживання, можливим є обрання запобіжного заходу як домашнього арешту, враховуючи що на території Держави, ОСОБА_4 є раніше не судомою особою.

Суд заслухав учасників процесу, враховуючи приписи ч. 6 ст. 193 КПК України, дослідив підстави та обґрунтування заявленого клопотання приходить до наступного.

Так, згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, - Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи подане клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд розглядає питання в порядку визначеному зазначеною нормою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.184 КПК України, клопотання про застосування запобіжних заходів повинно містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Одних припущень органу досудового розслідування щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Клопотання судом вирішуються із дотриманням приписів ч. 1 ст. 194 КПК України, та з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Так, згідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи стадію судового розгляду, суд не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що підозра ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, визначеного в межах даного кримінального провадження, є обґрунтованою у розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України.

Крім того, заявлений запобіжний захід до ОСОБА_4 , як раніше несудимої особи, у виді тримання під вартою, з врахуванням його обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, узгоджується із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Що заявлений ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, внаслідок порушення покладених на нього обов`язків за ухвалою від 19.02.2014 року, беззаперечно доведений фактичним залишенням місця свого проживання та меж держави без дозволу суду, та знаходженням останнього у міжнародному розшуку, оголошеного за ухвалою суду від 07.09.2020 року.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, та сама по собі наявність не знятої і погашеної судимості у обвинуваченого в межах іншої держави, не може підтверджувати і не спростовує можливість вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, проте, у цілому характеризує особу та її здатність дотримуватись правових приписів, і виключити повністю цей ризик суд не може, з урахуванням минулої поведінки обвинуваченого, стадії судового розгляду та тяжкості ймовірного покарання у випадку доведення його вини.

А тому при вирішенні питання про можливе застосування обраного запобіжного заходу як тримання під вартою обраного ухвалою суду від 24 вересня 2020 року, суд враховує як позицію прокурора який посилається на те, що жодний інший запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам, так і позицію захисту щодо характеризуючих даних на особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, соціальних зв`язків, але зазначені обставини не нівелюють заявлені ризики.

При вирішенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого на домашній арешт, суд враховує характеризуючи данні на особу обвинуваченого, його процесуальну поведінку, і те що іншим чином запобігти встановленим ризикам неможливо, то обмеження, заявлені для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданими та забезпечують цілі кримінального провадження.

А тому враховуючи, що ризик переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, є актуальними і те що суспільний інтерес, у даному випадку, превалює над правом обвинуваченого на свободу, а тому обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підлягає застовуванню, а підстав для його зміни на даний час не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину з застосуванням злочинний дій відносно неповнолітньої особи, а тому враховуючи наведене, судом не встановлюється підстав для застосування застави.

На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 6 ст. 193, ст.ст. 177, 178 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального Кодексу України, - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст.89 КК України, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, (кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за № 0003285 від 23 вересня 2013 року), - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу обраного відного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 03 лютого 2022 року, строком по 01 квітня 2022 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1