Справа № 404/9849/21
Номер провадження 1-кс/404/3715/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда клопотання слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню 0003246 за ч. 2 ст. 271 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області звернувся в Кіровський районний суд міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучений вантажний транспортний засіб «Рено Преміум», причеп, ключі та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Застосування такого виду забезпечення пояснює необхідністю збереження джерела підвищеної небезпеки, оскільки внаслідок неправильної експлуатації вантажного транспортного засобу загинув водій ОСОБА_6 . Авто визнано речовим доказом (ст. 98 КПК України) і передано на зберігання. Клопотання подано для забезпечення належних умов зберігання слідів кримінального правопорушення.

16 грудня 2021 року по вулиці Мурманська, 13д в місті Кропивницькому ОСОБА_6 керував вантажним транспортним засобом «Рено Преміум» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під час експлуатації джерела підвищеної небезпеки водій ОСОБА_6 отримав травму не сумісну з життям.

За результатами проведеного огляду місця події від 17.12.2021 року, відшукали та вилучили : вантажний автомобіль, ключі від авто та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, слідчий у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль з тих підстав, що він є речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, тобто перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повної, всебічної, об`єктивної перевірки обставин нещасного випадку та загибелі водія вантажного транспортного засобу необхідно зберегти об`єкт дослідження - автомобіль. Існує ризик, що технічний стан автомобіля можна спотворити, змінити.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Вказаний правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони розпорядження транспортним засобом для запобігання зміни технічного стану вузлів та агрегатів у момент настання нещасного випадку.

Держава гарантує право громадянина на мирне володіння майном, забезпечення безпечних умов експлуатації джерела підвищеної небезпеки, а також захист суспільних відносин пов`язаних з охороною праці та проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, а перераховані суспільні інтереси, переважають в порівнянні з накладенням арешту та встановлення заборони на відчуження автомобіля.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події; протокол огляду предмету, фотознімки та реєстраційну картку транспортного засобу на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо ознак кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя на початковій стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик зміни технічного стану автомобіля, є достатніми умовами для застосування щодо рухомого майна спів розмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно та заборона розпорядження автомобілем.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. (ч.11 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 172 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах третіх осіб.

Власник вилученого транспортного засобу довів, що вантажний автомобіль зареєстрований, сертифікований, відповідає вимогам вантажних перевезень. Транспортний засіб тривалий час обліковується суб`єктом господарювання в якості основного засобу виробництва, систематично виконує регулярні вантажні перевезення. Не існує ризику втрати, відчуження, оскільки авто має реєстраційний номер та безперервно з 2007 року використовується для здійснення правомірної підприємницької діяльності. У випадку відчуження чи накладення заборони користування вантажним транспортним засобом, товариство зазнає збитки, виникне заборгованості з податків та обов`язкових платежів, виплати заробітної плати . Підприємство збанкрутує, працівники втратять робочі місця.

За таких умов відсутні підстави для заборони користування вантажним автомобілем.

Співрозмірність та розумність (пункт 5 та 6 ч. 3 ст. 172 КПК України) полягає в тому, що слідчий з прокурором протягом місяця після вилучення майна мали час і можливість провести огляд, повторні огляди. Залучити для огляду спеціалістів і експертів. Використовувати аудіо, відео, фото фіксацію, проводити вимірювання. Крім того могли проводити слідчі експерименти, призначити і проводити експертизи.

Своєчасне проведення комплексу перерахованих слідчих дій повністю забезпечить виконання завдань цього кримінального провадження і не буде надмірним тягарем для здійснення законної господарської діяльності.

Для проведення ефективного досудового розслідування існує потреба у збереженні права власності до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Зважаючи на перераховані обставини необхідно встановити тільки заборону розпорядження арештованим майном.

На початковій стадії досудового розслідування виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців автомобіля, шляхом накладення арешту та заборони розпорядження транспортним засобом, з метою запобігання його відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено.

Разом з цим, вилучене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від авто не є предметом доказування і не будуть використані при доказуванні в суді для доведення чи спростування події нещасного випадку. За таких умов необхідно відмовити в накладенні арешту щодо вилученого ключа та свідоцтва.

Керуючись ст. 170 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт та заборонити розпоряджатись вантажним транспортним засобом «Рено Преміум» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та причепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

У частині накладення арешту на ключі від автомобіля та свідоцтва про реєстрації транспортного засобу, відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_5 з вчиненням нею у визначеному законом порядку дій по реєстрації арешту майна та забезпечення умов його зберігання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1