Справа № 509/1961/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2021 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в залі суду смт.Овідіополь розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000169 від 11.03.2016 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Овідіопольського району, с.Барабой, громадянина України, з вищою освітою, який на час кримінального правопорушення займав посаду начальника управління юридичного забезпечення та комунального майна виконавчого апарату Овідіопольської районної ради, одруженого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, Наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 1939-к від 01.10.2015 ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції із збереженням 11 рангу державного службовця.

Відповідно до посадової інструкції заступника начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області на заступника начальника відділу покладено обов`язок забезпечення організації роботи відділу, у своїй роботі керується Конституцією України та іншими нормативними актами України, здійснює виконання рішень судів та інших органів, на нього розповсюджуються всі повноваження по виконанню, якими наділений державний виконавець відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» та виконавчого листа № 509/198/14-ц від 16.03.2015 ОСОБА_5 20.10.2015 відкрито виконавче провадження № 5/624/451/72 щодо виселення ОСОБА_6 із садового будинку з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 214,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

У ході виконання службових обов`язків ОСОБА_5 наприкінці лютого 2016 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, відвідав адресу: АДРЕСА_3 , де зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка діяла від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, посвідченої 24.10.2015 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 .

У подальшому, 03.02.2016 ОСОБА_5 , як заступником начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято рішення про повернення виконавчого листа № 509/198/14-ц від 16.03.2015 стягувачу.

Відповідно до розпорядження голови Овідіопольської районної ради від 15.03.2016 за № 25/2016-К ОСОБА_5 переведено з посади заступника начальника відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції на посаду начальника управління юридичного забезпечення та комунального майна виконавчого апарату Овідіопольської районної ради з 16.03.2016.

У подальшому, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 , переслідуючи корисний умисел, використовуючи невеликий проміжок часу після звільнення з відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, вирішив шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 заволодіти грошовими коштами останньої.

Так, ОСОБА_5 з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 25.03.2016 у ході розмови повідомив, що виніс постанову про повернення виконавчого листа № 509/198/14-ц від 16.03.2015 стягувачу, однак, це не є гарантією відсутності повторного відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 509/198/14-ц від 16.03.2015 щодо виселення ОСОБА_6 з будинку за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та зазначив, що у подальшому зможе вплинути на вирішення вказаного питання.

У подальшому 29.03.2016 близько 11:00 год., ОСОБА_5 перебуваючи у своєму службовому кабінеті № 106 за адресою АДРЕСА_4 , під час зустрічі з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів шляхом зловживання довірою, замовчуючи інформацію про відсутність в нього повноважень державного виконавця на цей час, не роз`яснивши можливість безпосереднього звернення до територіального органу державної виконавчої служби, впевнивши ОСОБА_8 у вигідності їхньої домовленості, внаслідок чого вона-передала йому обумовлені грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., тим самим заволодів ними, спричинивши ОСОБА_8 шкоду на вказану суму.

Органами досудового розслідування дані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

В судовому засіданні 30.08.2021 року захисником обвинуваченого заявлено клопотання, про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України, яке було підтримано обвинуваченим.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечує.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підставах.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ст.190 ч.1 КК України заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Як передбачено ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесено до кримінальних проступків.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, оскільки події мали місце 29.03.2016 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення сплило більше 5 років, суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000169 від 11.03.2016 року за ст.190 ч.1 КК України закрити.

Процесуальні витрати віднести на рахунок Держави.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України:

- три мобільні телефони «Самсунг», «Самсумг» «Нокіа», ноутбук «Самсунг», жорсткий диск s/n3157, вилучені під час обшуку 29.03.2016 року повернути власнику ОСОБА_5 ;

- вилучені грошові кошти в сумі 2000 гривень - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- інші речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі семи днів з дня наступного після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1