Справа №487/8045/21
Провадження №1-кс/487/6344/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2021 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2021 прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000399 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно вилучене 11.11.2021 в ході обшуку у приміщенні службового кабінету 739 Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр-т Миру, 34, під час якого виявлено та вилучено: флеш-накопичувач рожевого кольору, торгівельної марки «Apacer», об`ємом 16 Гб; флеш-накопичувач чорного кольору, торгівельної марки «Hi-Rali», об`ємом 16 Гб, копії паспортів громадян України та інших документів, викопіювання та кадастрофічні матеріали, всього на 89 аркушах,
Прокурор у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.
На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власників майна.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Органом досудового слідства встановлено, що відповідно до договору № 18/08-21 від 31.08.2021 укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та виконавцем робіт фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 , останньою у відповідності до вказаного договору розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (по 1/3 частці кожному) у власність громадянам України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області.
Так, 28.09.2021 до Єдиного державного вебпорталу електронних послуг від розробника сертифікованого інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_7 , відповідно до розробленої технічної документації, подано заяви про державну реєстрацію земельних ділянок у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зареєстровано за № № ЗВ-021, ЗВ-021, ЗВ-021, які перебували на розгляді у державного кадастрового реєстратора відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_8 .
У подальшому, у зв`язку із закінченням кінцевого терміну розгляду вищевказаних документів ОСОБА_7 в усній формі звернулась до державного кадастрового реєстратора ОСОБА_8 з приводу підстав не внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, на що остання повідомила, що їй буде відмолено, у зв`язку з тим, що їй заборонили здійснювати вказані реєстраційні дії без погодження з відділом державного геодезичного нагляду Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та порадила їй звернутися із зазначеним питанням до вказаного відділу.
Далі, за результатами розгляду державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 документів поданих ФОП ОСОБА_7 , 18.10.2021 прийнято рішення про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за № № РВ-021, РВ-021, РВ-021.
У подальшому, ОСОБА_7 отримавши вищевказані рішення від 18.10.2021 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру повідомила про вказані обставини ОСОБА_9 , яка на договірних відносинах співпрацює з останньою під час надання послуг з питань розроблення технічної документації із землеустрою та реєстрації земельних ділянок в органах Держгеокадастру та попрохала останню з`ясувати в ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області підстави відмови у внесенні відповідних відомостей до Державного земельного кадастру про поділ земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027.
Далі, 20.10.2021 ОСОБА_9 приїхала до ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області за адресою : м. Миколаїв, проспект Миру, 34, та з метою з`ясування обставин відмови у державній реєстрації земельних ділянок та зустрілася із співробітником Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 , яка обіймає посаду начальника відділу державного геодезичного нагляду ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області.
Під час розмови ОСОБА_9 повідомила начальника відділу державного геодезичного нагляду ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 про обставини відмови державним кадастровим реєстратором ОСОБА_8 документів поданих ФОП ОСОБА_7 щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027 в межах території Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області та реєстрацією вказаних земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, на що ОСОБА_10 відповіла, що реєстраційні дії щодо поділу земельних ділянок та відповідність технічної документації контролює її відділ, а також їх перевіряє Держгеокадастр України.
На думку органу досудового слідства під час розмови у ОСОБА_10 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за позитивне вирішення питання щодо поділу земельної ділянки та внесення про це відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку із чим, остання повідомила ОСОБА_9 , що вона в змозі допомогти їй під час вирішення вказаної проблеми та додатково їй зателефонує.
Далі, ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , того ж дня, близько 16 години 30 хвилин зателефонувала останній та повідомила про необхідність зустрітися наступного дня.
У подальшому, 21.10.2021, приблизно о 11 годині 30 хвилин, більш точний час під час досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_9 зустрілась з ОСОБА_10 біля ресторан/готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 37, та під час розмови остання повідомила, що зможе допомогти їй вирішити питання щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027, внесення про це відповідних відомостей до Державного земельного кадастру та не ініціювання питання щодо проведення перевірки та можливого анулювання дії кваліфікаційного сертифіката інженера- геодезиста ФОП ОСОБА_7 , якою допущенні порушення під час розробки технічної документації, лише за умови надання ОСОБА_10 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 250 доларів США за 1 гектар землі.
Також, під час розмови ОСОБА_10 повідомила, що у разі не ненадання вищевказаних грошових коштів, державні реєстратори їм постійно будуть виносити рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, та вони їх будуть довго оскаржувати в судах, тим самим ОСОБА_10 шляхом погроз, умисно створила умови, при яких ОСОБА_9 буде змушена погодитись на її вимогу та надасть останній неправомірну вигоду обумовлену раніше. Крім того, ОСОБА_10 повідомила, що у разі надання їй неправомірної вигоди, реєстрація земельних ділянок буде здійснена наступного дня, без будь-яких перешкод та додаткових документів.
Після чого, ОСОБА_9 будучи впевненою у протиправних діях начальника відділу державного геодезичного нагляду ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 направлених на отримання від неї неправомірної вигоди, наступного дня, 22.10.2021 написала заяву до правоохоронного органу про вчинення можливого кримінального правопорушення пов`язаного із корупцією та в подальшому діяла під контролем правоохоронних органів.
У подальшому, 02.11.2021 ФОП ОСОБА_7 до Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, відповідно до розробленої технічної документації, повторно подано заяви про поділ земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027 та внесення про це відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, які знаходились на розгляді у державного кадастрового реєстратора відділу у Новоодеському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_8 .
Через декілька днів, точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, державний кадастровий реєстратор ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_7 про те, що у внесенні відповідних відомостей до Державного земельного кадастру знову буде відмовлено, у зв`язку із чим, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 будучи впевненими, що іншим шляхом ніж надати неправомірну вигоду начальнику відділу державного геодезичного нагляду ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 не можливо отримати позитивне рішення щодо поділу земельної ділянки, погодились на її пропозицію та 08.11.2021 приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_9 зателефонувала з вказаного приводу ОСОБА_10 та вони домовились цього ж дня зустрітися біля ресторан/готелю Гостинний двір, за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 37.
Так, 08.11.2021 приблизно о 14 год. 35 хв. ОСОБА_9 зустрілася з ОСОБА_10 біля ресторан/готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 37, та під час розмови ОСОБА_9 повідомила, що ФОП ОСОБА_7 повторно направлено документи щодо поділу земельної ділянки за кадастровим номером :01:004:0027, однак, державний кадастровий реєстратор ОСОБА_8 повідомила, що технічна документація оформлена з порушенням, що їм знову наддадуть відмову у внесені відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.
У подальшому, під час розмови ОСОБА_10 повідомила, що вона знає, що 02.11.2021 документи зайшли повторно та зазначила, що спочатку необхідно передати їй грошові кошти, після чого протягом 10 хвилин їм все зареєструють та відповідні відомості будуть внесені до Державного земельного кадастру. На запитання ОСОБА_9 чи не буде проблем у ФОП ОСОБА_7 , у зв`язку з отриманням відмов, ОСОБА_10 повідомила, що ніяких проблем не буде, що це її контроль та у разі виникнення проблем щоб ОСОБА_9 одразу дзвонила їй. Також, під час розмови остання наголосила, що у державних кадастрових реєстраторів стоїть чітке завдання знаходити будь-які недоліки у технічній документації та надавити рішення про відмови.
Крім того, під час розмови ОСОБА_9 запитала у ОСОБА_10 чи можливо зменшити суму, про яку вона повідомляла раніше, на що остання відповіла, що можливо зменшити суму на 50 доларів США за 1 га. землі, тобто з 250 доларів США на 200 доларів США за 1 га. землі (приблизно 3800 доларів США з урахуванням площі земельної ділянки 19,42 га, що відповідно до курсу НБУ приблизно складає 100000 (сто тисяч) грн.), у зв`язку із чим, ОСОБА_9 розуміючи, що іншим шляхом ніж погодитись на умови, які зазначила ОСОБА_10 щодо надання останній неправомірної вигоди, вони не зможуть отримати позитивне рішення щодо поділу та реєстрації земельних ділянок, остання була змушена погодитись на її вимогу надати неправомірну вигоду та вони домовилися зустрітись приблизно 11.11.2021 - 12.11.2021.
Після чого, 11.11.2021 приблизно о 11 годині 48 хвилин ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_10 та вони домовились цього ж дня зустрітися біля ресторан/готелю Гостинний двір, за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 37.
У подальшому, цього ж дня, приблизно о 12 год. 45 хв., начальник відділу державного геодезичного нагляду управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 перебуваючи біля ресторан/готелю «Гостинний двір», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 37, під час зустрічі з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету направлену на отримання неправомірної вигоди, одержала від ОСОБА_9 , обумовлену раніше суму неправомірної вигоди у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, які у подальшому вилучено під час проведення огляду місця події.
11.11.2021 о 12 год. 53 хв. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, біля житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , затримана ОСОБА_10
11.11.2021, в період часу з 14 год. 29 хв. по 17 год. 20 хв., з метою не допущення втрати речей та документів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема грошових коштів отриманих злочинним шляхом, терміналів мобільного зв`язку, якими користується ОСОБА_10 , блокнотів, записників, чорнових записів щодо отримання нею грошових коштів, електронно-обчисленої техніки (комп`ютерів, ноутбуків), флеш носіїв, а також інших речей, майна і документів, які зберегли на собі сліди вказаного кримінального правопорушення, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_11 проведено обшук у приміщенні службового кабінету № 739 Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр-т Миру, 34.
Крім того, у службовому кабінеті № 739 де здійснює свою службову діяльність начальник відділу державного геодезичного нагляду управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_10 , виявлено та вилучено наступні речі та документи: флеш-накопичувач рожевого кольору, торгівельної марки «Apacer», об`ємом 16 Гб; флеш-накопичувач чорного кольору, торгівельної марки «Hi-Rali», об`ємом 16 Гб.
11.11.2021 вилучені речі під час проведеного обшуку постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000399.
Прокурор звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, в обґрунтування клопотання вказала, що вилучені речі, документи можуть підтверджувати факти і обставини вчинення кримінального правопорушення.
Перевіряючи обґрунтованість клопотання прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, які звертаються з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної (третьої особи) або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначила, що метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, як вбачається зі змісту поданого до суду клопотання про арешт майна, прокурор, обґрунтовуючи клопотання, посилається лише на норми кримінального процесуального закону, які передбачають арешт майна та визначають поняття речових доказів в кримінальному провадженні.
При цьому, жодного доказу на підтвердження своїх доводів, щодо необхідності накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку, прокурором в клопотанні не наведено. Так, прокурором в клопотанні не зазначені обставини, які б свідчили, що вилучені під час обшуку проведеного 11.11.2021 у приміщенні службового кабінету № 739 Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області , речі відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.
А саме, в клопотанні прокурора лише зазначено найменування майна: флеш накопичував; копії паспортів; інші документи на 89 аркш., проте, не зазначено яку інформацію містять вказані речі та документи, які могли бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого застосовується захід забезпечення кримінального провадження. Не зазначено, яким саме критеріям речових доказів відповідає вилучені речі, яким чином дані речі і документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, прокурором не доведено, що речі та документи , вилучені у службовому кабінеті, мають будь яке відношення до кримінального провадження № 0000399 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 368 КК України та може бути використано як доказ в цьому кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність правових підстав для накладення арешту на копії паспортів громадян України, оскільки такі відомості можуть здобуватись слідчим у інший передбачений КПК спосіб, у тому числі з інших джерел або завдяки застосуванню іншого заходу забезпечення кримінального провадження. Накладення арешту на вказані документи може призвести до порушення прав власника, що в даному випадку не відповідає потребам досудового розслідування.
Наведені обставини, свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на перелічені вище речі та документи саме з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, прокурором в клопотанні не доведено, що речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. За такого, в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого в ході обшуку проведеного 11.11.2021 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000399 від 22.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1