Справа № 204/35/22
Провадження № 1-кп/204/331/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 24 травня 2017 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомиколаївки, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.07.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 04.12.2014 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 11.04.2015 по відбуттю строку покарання;

- 05.02.2016 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 29.03.2016 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.1 ст.71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

- 20.05.2016 Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнений 31.01.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:
18.04.2017 приблизно о 23:00 ОСОБА_4 знаходився за адресою: м.Дніпро, між буд.5 по вул.Новокримській та буд.20 по вул.Фабрично-Заводська (біля гаражів), де у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, а саме чужого майна, яке належить ОСОБА_5 .

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, ОСОБА_4 того ж дня, тобто 18.04.2017 приблизно о 23:00, діючи умисно, відкрито, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу забрав з рук останнього, відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме грошові кошти в сумі 1000грн та мобільний телефон «Мейзу М3с 32Gb», вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №1890 від 19.06.2017 складає 2970,71грн, заподіявши своїми діями матеріальний збиток потерпілому на загальну суму 3970,71грн.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати. Зазначив, що є сиротою, дитинство провів без батьків у дитячому будинку. Проте його життя змінилося, він має родину, має малолітню доньку, влаштувався на роботу, фінансово забезпечує родину.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглядати провадження за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, просив призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. У судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд, допитавши обвинуваченого, дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що пом`якшує покарання останньому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, суд приходить до наступного.

Судом оцінюються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме, обставини, що він зростав у дитячому будинку без батьків, мав важке дитинство, що безумовно стало одним із чинників вчинення ним злочинів проти власності; злочин, в якому ОСОБА_4 обвинувачується, вчинено ним у квітні 2017 року (майже п`ять років тому), і за тривалий час, що минув, інших злочинів він не вчиняв, натомість, створив родину, від фактичних шлюбних відносин має малолітню доньку ОСОБА_6 2000 року народження, яка разом з її матір`ю перебуває на утриманні обвинуваченого; має місце роботи та стабільний заробіток; шкода в провадженні відсутня; потерпілий претензій до обвинуваченого не має. Прокурор просив звільнити обвинуваченого від покарання з випробуванням. Зазначене у сукупності свідчить, що наразі обвинувачений не є небезпечним для суспільства, втратив схильність до вчинення кримінальних правопорушень, змінив своє ставлення до життя, а враховуючи ту обставину, що покарання має на меті не виключно кару, а насамперед виправлення засудженого, суд вважає за необхідне дати обвинуваченому шанс на виправлення без відбування покарання, оскільки на глибоке переконання суду, в даному випадку таке виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тому на підставі ст.75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо протягом випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, покладені на нього судом відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1890 від 19.06.2017, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 170,00грн та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Згідно зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи №1890 від 19.06.2017, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок та підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1