Справа № 438/928/21
Провадження № 1-кп/438/89/2021
ВИРОК
іменем України

07 жовтня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Бориславі Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 07 травня 2021 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не письменного, не одруженого, не працюючого, раніш не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186, ч.1 ст.357 КК України,

за участі сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 06 травня 2021 року, приблизно о 22 год. 20 хв., ідучи по автомобільному мосту, що на вулиці Героїв ОУН-УПА в м. Борислав Львівської області, побачив незнайому жінку ОСОБА_5 , на плечі в якої знаходилася матерчата сумка рожевого кольору. Саме в цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення належної ОСОБА_8 сумки, грошових коштів та інших матеріальних цінностей, що в ній знаходилися.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 06 травня 2021 року о 22 год. 25 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, під приводом знайомства підійшов до ОСОБА_5 , після чого ідучи поруч з нею через металевий міст на вул.В.Великого у напрямку до перехрестя з вул. Коваліва, що в м.Бориславі Львівської області, несподівано для потерпілої, шляхом ривка зірвав в неї з плеча матерчату сумку рожевого кольору вартістю 60 гривень, в якій знаходилися сонцезахисні окуляри в чорній оправі вартістю 50 гривень, шкіряний гаманець вартістю 80 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону «Xiomi» вартістю 80 гривень, ID-картка на ім`я ОСОБА_5 , банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_9 , з якою побіг з місця події у невідомому напрямку, тобто умисно, відкрито викрав чуже майно, привласнив його та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 270 гривень.

Крім цього, 06 травня 2021 року, приблизно о 22 год. 20 хв., обвинувачений ОСОБА_3 , ідучи по автомобільному мосту, що на вулиці Героїв ОУН-УПА в м. Борислав Львівської області, побачив незнайому жінку ОСОБА_5 , на плечі в якої знаходилася матерчата сумка рожевого кольору. Саме в цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення належної ОСОБА_8 сумки, в якій знаходилися грошові кошти, сонцезахисні окуляри в чорній оправі, шкіряний гаманець, зарядний пристрій до мобільного телефону «Xiomi», ID-картка на ім`я ОСОБА_5 та банківська картка КБ «ПриватБанк» .

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , 06 травня 2021 року о 22 год. 25 хв., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, під приводом знайомства підійшов до ОСОБА_5 , після чого ідучи поруч з нею через металевий міст на вул. В.Великого у напрямку до перехрестя з вул.Коваліва, що в м. Борислав Львівської області, несподівано для потерпілої, шляхом ривка зірвав в неї з плеча матерчату сумку рожевого кольору вартістю 60 гривень, в якій знаходилися сонцезахисні окуляри в чорній оправі вартістю 50 гривень, шкіряний гаманець вартістю 80 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону «Xiomi» вартістю 80 гривень, ID-картка на ім`я ОСОБА_5 , банківська картка банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видана на ім`я ОСОБА_9 , з якою побіг з місця події у невідомому напрямку.

В цей же день, приблизно о 22 год. 35 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на горищі власного житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , перевіривши вміст викраденої у ОСОБА_8 сумки, у шкіряному гаманці виявив банківську картку на ім`я ОСОБА_9 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , після чого в нього виник умисел на її протиправне привласнення.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в цей же час, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне привласнення офіційних документів, вийняв з гаманця банківську картку на ім`я ОСОБА_9 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст.1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" №2346- III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року №414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, привласнив її та зберігав при собі до 21 год. 20 хв. 07 травня 2021 року, тобто до моменту, коли її було вилучено працівниками поліції.

Під час проведення підготовчого судового засідання сторонами подано до суду угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника- адвоката ОСОБА_7 від 25 серпня 2021 року.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 за участі законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника- адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за №0000319 від 07 травня 2021 року дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення ОСОБА_3 та його правової кваліфікації за ч.1 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, зазначивши, що угода є добровільною , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також сторони угоди узгодили призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Клопотати перед судом, на підставі ст.75, 104 КК України про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді також зазначено, що обвинувачений відшкодував потерпілій заподіяну майнову шкоду, відповідно, у потерпілої ОСОБА_5 будь-яких претензій до обвинуваченого з приводу відшкодування моральної та матеріальної шкоди немає, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 25 серпня 2021 року ним у присутності законного представника ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_5 у справі досягнуто примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений надав покази, що повністю визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.357 КК України, зазначив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі. ID-картка на ім`я ОСОБА_5 (паспорт), яка знаходилась у матерчатій сумці потерпілої, викинув. Просить суд звільнити від відбуття покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_5 надала покази, що між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто угоди про примирення, у зв`язку з чим просить затвердити її судом, зазначивши, що наслідки укладення такої угоди їй роз`яснені та зрозумілі. Також просить суд звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник - адвокат ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_4 просять затвердити угоду на умовах, викладених у ній.

Заслухавши осіб, які беруть участь у судовому розгляді, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Аналізуючи показання обвинуваченого, потерпілої, з`ясувавши позицію сторони обвинувачення, суд прийшов до переконання про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.357 КК України, оскільки обвинувачений своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та викрадення, привласнення офіційного документу з корисливих мотивів; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є правильною і обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність у встановленому порядку за умовами затвердженої угоди про примирення між ним та потерпілою стороною від 25 серпня 2021 року.

На підтвердження встановлених судом обставин, винуватість особи вбачається із показів допитаного безпосередньо в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю та надав суду покази про обставини вчиненого, звернувся до суду із клопотанням про затвердження угоди про примирення із потерпілою стороною; потерпіла ОСОБА_5 аналогічно просить суд затвердити угоду про примирення у встановленому законом порядку.

Далі, відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до вимог ст.475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), який, відповідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином, та у викраденні, привласненні офіційного документу з корисливих мотивів, що є кримінальним проступком. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачений визнав повністю. Потерпіла ОСОБА_5 будь-яких майнових чи моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 з приводу вчинення останнім кримінальних правопорушень не має.

Судом також з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

З огляду на викладене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди про примирення, суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена 25 серпня 2021 року між сторонами у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000319 від 07 травня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст.357 КК України, між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити, і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Визначаючи доцільність звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням, а також тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, а також особу винного, є особою, яка раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, відсутня висока ймовірність вчинення обвинуваченим повторних правопорушень. Відповідно, суд погоджується із доводами сторін як обвинувачення, так і захисту щодо звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням та визначення максимальної тривалості іспитового строку відповідно до ч.3 ст.104 КК України, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, оскільки покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, вид і міру покарання, суд вважає доцільним визначити тривалість іспитового строку у 2 роки, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.100,374,468,469,471,473-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 серпня 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за №0000319 від 07 травня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст.357 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання:

за ч. 1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі: банківську карту банку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_9 , що приєднана до матеріалів кримінального провадження, - повернути останній.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1ст. 473 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий: суддя ОСОБА_1