У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000808, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про накладення арешту на тимчасово вилучені речі під час проведення обшуку затриманого ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України, а саме: грошові кошти в розмірі 1308 гривень, які упаковані до спец.пакету НПУ №SUD2029983 (серед яких є грошова купюра номіналом 100 грн, за допомогою якої здійснювалась оперативна закупка 04.09.2021 року) та мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, який упакований до спец.пакету НПУ №SUD2029985.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що гр. ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції в порядку статті 208 КПК України, за адресою: м. Ужгород, вул. Грушевського, 68. 04.09.2021 року слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в результаті проведення обшуку затриманого в порядку статті 208 КПК України було вилучено: грошові кошти в розмірі 1308 гривень, які упаковані до спец.пакету НПУ №SUD2029983 (серед яких є грошова купюра номіналом 100 грн, за допомогою якої здійснювалась оперативна закупка 04.09.2021 року), та мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, який упакований до спец.пакету НПУ №SUD2029985.

Слідчий вказує, що вищевказані речі могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим 05 вересня 2021 року, дані речі відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовим доказом. З метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначені у клопотанні речі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Слідчий подав через канцелярію суду заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі, зазначив також, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання належним чином повідомлений.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000808, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.09.2021 вбачається, що 04.09.2021 року о 16 годині 50 хвилині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку статті 208 КПК України.

04.09.2021 року слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в результаті проведення обшуку затриманого в порядку статті 208 КПК України було вилучено: грошові кошти в розмірі 1308 гривень, які упаковані до спец.пакету НПУ №SUD2029983, та мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, який упакований до спец.пакету НПУ №SUD2029985.

Виходячи з аналізу положення ч. 1 ст. 98 КПК України слідує, що лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність певних матеріальних об`єктів до кримінального провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій), він складає вмотивовану постанову про визнання їх та приєднання до кримінального провадження як речових доказів.

Постановою слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вилучені в результаті проведення обшуку затриманого 05.09.2021 речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000808.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000808 від 02.06.2021 клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим у поданому клопотання доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення у виді накладення арешту на вилучені під час проведення огляду місця події речі може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, що в свою чергу може зашкодити виконанню завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників вилученого майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що даних про настання особливих негативних наслідків для осіб від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт під час судового розгляду не отримано.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховані правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, слідчим доведено підстави для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 1308 гривень, які упаковані до спец.пакету НПУ №SUD2029983 та мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, який упакований до спец.пакету НПУ №SUD2029985.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1