ВИРОК
Іменем України
Справа № 610/3270/20

1-кп/610/128/2021
Кримінальне провадження № 0000670
м. Балаклія
09 листопада 2021 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підсудного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел.Савинці Балаклійського району Харківської області, громадянин України, освіта середня спеціальна, проживає по АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується в цілому задовільно, офіційно не працює, розлучений, неповнолітніх дітей не має, не перебуває на обліку в нарколога та у психіатра, раніше судимий 12.11.2020 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
установив:

У липні 2020 року, в першій половині дня, більш точну дату та час установити не виявилося за можливе, ОСОБА_6 , не маючи спеціального дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №622 від 21.08.1998, шляхом знахідки незаконно придбав на пустирі поблизу полігону в місті Балаклія Харківської області вибухову речовину семиканальний нітроцелюльозний бездимний порох марок 11/7, 9/7, 6/7 загальною масою 211,3 грам, після чого діючи незаконно, умисно та протиправно, вищевказану вибухову речовину переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав її без передбаченого законом дозволу до 07.08.2020, коли о 08.52 год, в ході обшуку вищевказана вибухова речовина була виявлена та вилучена працівниками поліції.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при фактичних обставинах, як зазначено вище, а саме він знайшов на пустирі поблизу полігону порох, переніс його до себе додому й там зберігав. Заявляв, що розкаюється, просив суд суворо його не карати.
Окрім показань підсудного, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які були досліджені в судовому засіданні:
- заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який незаконно зберігає порох (протокол прийняття заяви від 04.08.2020);
- протоколом обшуку від 07.08.2020 в ході якого за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 було вилучено речовину схожу на порох;
- висновком експерта №14035/14170-14172 від 29.09.2020, згідно з яким надана на дослідження сипуча речовина від жовтувато-коричневого до темно-сірого кольору є семиканальним нітроцелюлозним бездимним порохом марок 11/7, 9/7 і 6/7, що належить до метальних вибухових речовин, придатний для згоряння з ефектом вибуху при знаходженні в замкнутому просторі. Загальна маса порохів становить 211,3 грам. (вартість проведеної експертизи складає 14382,72 грн);
- речовими доказами, а саме: семиканальним нітроцелюлозним бездимним порохом марок 11/7, 9/7 і 6/7, загальною масою 166,5 грам.
Інші докази суду не надавались. Про необхідність дослідження інших доказів учасники судового провадження суд не повідомляли, з клопотаннями про виклик певних осіб до суду для допиту, про витребування та дослідження певних речей чи документів, до суду не звертались.
Суд констатує, що в цій справі підстав для обов`язкової участі захисника, визначених ст.52 КПК України, установлено не було. Підсудний, будучи належним чином обізнаним про свої процесуальні права, заявив суду, що буде свій захист від обвинувачення здійснювати самостійно, що повністю відповідає положенням п.4 ч.2 ст.412 КПК України.

Діючи в межах пред`явленого обвинувачення та оцінюючи фактичні обставини встановлені на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що вина підсудного у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, доказів для того щоб зробити такий висновок достатньо, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, а саме: придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання суд враховує, що підсудний вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, що він раніше судимий 12.11.2020 за умисне кримінальне правопорушення до 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, до цього також неодноразово (4 рази) притягувався до кримінальної відповідальності за умисні кримінальні правопорушення (у тому числі двічі за ч.1 ст.263 КК України) зі звільненням від покарання з випробуванням, освіта середня спеціальна, має місце проживання, за місцем проживання характеризується в цілому задовільно, офіційно не працює, розлучений, неповнолітніх дітей не має, не перебуває на обліку в нарколога та у психіатра.
Щире каяття суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, а обставин, що його обтяжують суд не вбачає.

Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання що підсудному необхідно призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України у найменшому розмірі.
На думку суду призначення такого покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім, а у застосуванні до нього більш суворого покарання немає потреби. Разом із тим застосування менш суворого виду та розміру покарання не вбачається за можливе.

Із огляду на тяжкість вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та загалом п`ять разів звільнявся від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України (у тому числі двічі за ч.1 ст.263 КК України), що свідчить про відсутність його виправлення позаяк адже раніше застосовані до нього покарання, які він фактично не відбував, не змогли запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, з огляду на його процесуальну поведінку, що він до суду під час розгляду справи без поважних причин не з`являвся, у зв`язку з чим був оголошений його привід, за сукупності таких обставин суд приходить до переконання про відсутність належних законних підстав погодитись із думкою прокурора про можливість застосування ст.75 КК України та ще одного звільнення ОСОБА_6 від покарання з випробуванням з іспитовим строком, а відтак покарання за цим вироком йому належить відбувати реально.

Оскільки ОСОБА_6 злочин, за який він засуджується за цим вироком до покарання, що належить відбувати реально, вчинив до постановлення 12.11.2020 вироку Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України яким йому призначене покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік, відтак застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається, а тому кожний вирок підлягає самостійному виконанню.
Із огляду на засудження винного до покарання, яке належить відбувати реально, суд вважає за необхідне з метою забезпечення його належної поведінки та запобігання спробам втечі, застосувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати слід розподілити керуючись ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити керуючись ст.100 КПК України.

Керуючись стст.367 374 КПК України,

постановив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання засудженого після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки:

- не відлучатися із м. Балаклія Ізюмського району Харківської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області 12.11.2020 яким ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 14 382,72 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн 72 коп процесуальних витрат на залучення експертів.
Речові докази, а саме: семиканальний нітроцелюлозний бездимний порох марок 11/7, 9/7 і 6/7, загальною масою 166,5 грам,
після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області.
Роз`яснити підсудному право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити учасникам судового провадження та роз`яснити їм право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя