Справа № 476/475/21
Провадження № 1-кп/476/41/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2021 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 02.07.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.06.2018 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
-29.03.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 289 ч. 2, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

02.07.2021 року біля 03:00 години ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння знаходився на території домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 поруч з яким знаходився припаркований транспортний засіб - легковий автомобіль ВАЗ 21011 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 .
В цей час у ОСОБА_4 виник умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , підійшов до легкового автомобіля ВАЗ 21011 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , двері якого були не зачинені, та шляхом вільного доступу проник до салону автомобіля.

Перебуваючи в салоні автомобіля та доводячи до завершення свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння вищевказаним транспортним засобом для тимчасового використання у власних потребах, ключем, які були в замку запалення завів двигун автомобіля ВАЗ 21011 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та поїхав в напрямку м. Вознесенськ, Миколаївської області,таким чином незаконно заволодів вищевказаним автомобілем.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно.

27.10.2021 року між в.о. начальника Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а злочин в якому на даний час обвинувачується ОСОБА_4 він вчинив після постановлення вищевказаного вироку, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України, а саме шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду від 29.03.2021 року до покарання призначеного вироком Єланецького районного суду Миколаївської області по вказаному кримінальному провадженню, у вигляді 6 (шести) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили вказану угоду затвердити. Обвинувачений зазначав, що визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та просив призначити узгоджений вид та розмір покарання.

В судовому засіданні потерпілий просив угоду про визнання винуватості затвердити, претензій до обвинуваченого у нього немає.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.2 ст. 289 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд не вбачає пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлено. На майно ОСОБА_4 арешт не накладався.
Відносно ОСОБА_4 02.07.2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. На даний час обвинувачений тримається під вартою.

На підстві викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, укладену 27.10.2021 року між в.о. начальника Єланецького відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000103 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2021 року до покарання призначеного вироком Єланецького районного суду Миколаївської області по вказаному кримінальному провадженню, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 6 (шести) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 21011 р/н НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , чохол від сидіння вказаного автомобіля, ручку від коробки передач, мобільний телефон «Redmi», чорного кольору, які передано під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 - надати в повне розпорядження останнього;

-5 (п`ять) недопалків від сигарет, які знаходяться у Миколаївському обласному бюро судово-медичної експертизи - знищити;

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 5», чорного кольору та червоний чохол до нього, у відповідності до Наказу МВС № 60дск зберігається в камері зберіння речових доказів відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції Головного управлівння Національної поліції в миколаївській області - повернути ОСОБА_4 ;

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , військовий квиток, довідка РВК, довідка про реєстрацію місця мешкання особи, довідка платника податків на ім`я ОСОБА_4 , тримач до сім-карти «Київстар», які передано на зберігання ОСОБА_4 - надати в повне розпорядження останнього.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" та обчислювати строк відбування основного покарання з 02.07.2021 року. Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк тримання під вартою за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.03.2021 року з 30.01.2020 року по 03.06.2021 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1