Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року Справа № 608/224/22
Номер провадження1-кс/608/96/2022

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3

представника власника земельної ділянки ОСОБА_4 -- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Чортків клопотання прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 11 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні групи слідчих СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000001 від 11 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Встановлено, що службові особи Заліщицької міської ради всупереч вимогам ст.80 Закону України «Про освіту», зловживаючи своїм службовим становищем, неправомірно вилучили з постійного користування Іване-Золотівської загальноосвітньої школи, що в с. Іване-Золоте Заліщицької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, земельну ділянку площею 10 га.

Так, відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.05.2021 року №248, наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 23.10.2021 року №1534-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», працівниками Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області здійснено державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки рішень Заліщицької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області щодо передачі у власність та користування земельних ділянок за рахунок земель сільськогосподарського призначення, водного фонду, торгівлі, промисловості, починаючи з 27.05.2021 року.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що рішення сесії Заліщицької міської ради №1344 від 09.06.2021 року «Про вилучення у Іване-Золотівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів земельної ділянки, площею 10,0 га, наданих у користування для дослідних, навчальних цілей і ведення сільського господарства та перевести їх до земель запасу Заліщицької міської ради» прийняте з порушенням вимог статтей 141, 149 Земельного кодексу України та частини 3 статті 80 Закону України «Про освіту». Вказана земельна ділянка в подальшому розділена на 5 частин по 2 га та передана у приватну власність нижче вказаним особам.

В той же час, вказаним рішенням не припинено право постійного користування земельною ділянкою Іване-Золотівською загальноосвітньою школою згідно Державного акту ТР №3 від 20.12.1993 року.

У рішенні не вказано форму власності земель, категорії земель та вид угідь, які вилучаються.

При цьому, сесією Заліщицької міської ради від 14.07.2021 року винесено рішення № 1728 "Про надання дозволу ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Іване-Золоте", №1729 "Про надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Іване-Золоте", №1730 "Про надання дозволу ОСОБА_8 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Іване-Золоте", № 1731 "Про надання дозволу ОСОБА_9 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Іване-Золоте", № 1732 "Про надання дозволу ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами с. Іване-Золоте", які стали підставою для присвоєння кадастрових номерів новоствореним земельним ділянкам без фактичного припинення права постійного користування землею Іване-Золотівською ЗОШ згідно державного акту серії ТР №1 від 20.12.1993 року та без зміни її цільового призначення.

В подальшому, сесією Заліщицької міської ради від 25.11.2021 року рішеннями:

- № 2975 затверджено проект землеустрою ОСОБА_6 та вказану земельну ділянку площею 2 га передано йому у приватну власність, право власності зареєстровано згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.12.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1246.

- № 2976 затверджено проект землеустрою ОСОБА_7 та вказану земельну ділянку площею 2 га передано йому у приватну власність, право власності зареєстровано згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.12.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1244.

-№ 2977 затверджено проект землеустрою ОСОБА_8 та вказану земельну ділянку площею 2 га передано їй у приватну власність, право власності зареєстровано згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.12.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1245.

- № 2977 затверджено проект землеустрою ОСОБА_4 та вказану земельну ділянку площею 2 га передано їй у приватну власність, право власності зареєстровано згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.12.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1243.

- № 2980 затверджено проект землеустрою ОСОБА_9 та вказану земельну ділянку площею 2 га передано їй у приватну власність, право власності зареєстровано згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 22.12.2021 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1242.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що службові особи Заліщицької міської ради всупереч вимогам ст.80 Закону України «Про освіту», з порушенням статтей 141, 149 Земельного кодексу України, зловживаючи своїм службовим становищем, неправомірно вилучили з постійного користування Іване-Золотівської загальноосвітньої школи, що в с. Іване-Золоте Заліщицької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, земельну ділянку площею 10 га.

28.01.2022 року слідчим проведено огляд земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:1246, :01:001:1244, :01:001:1245, :01:001:1243, :01:001:1242, які знаходяться за адресою: село Іване-Золоте Чортківського району Тернопільської області, про що складено відповідний протокол.

Постановою про визнання і прилучення до кримінального провадження речових доказів від 28.01.2022 року слідчим визнано у кримінальному провадженні № 0000001 від 11.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України земельні ділянки площею 2 га кожна, з кадастровими номерами :01:001:1246, :01:001:1244, :01:001:1245, :01:001:1243, :01:001:1242, які знаходяться за адресою: село Іване-Золоте Чортківського району Тернопільської області речовими доказами.

На даний час слідчий за погодженням із процесуальним прокурором звернувся до суду із клопотанням про отримання тимчасового доступу про документів, які стали підставою для вилучення вказаної земельної ділянки із постійного користування Іване-Золотівської загальноосвітньої школи та передачу її у приватну власність. Після отримання вказаних документів буде вирішуватись питання про проведення судових експертиз.

Посилаючись на те, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1246, :01:001:1244, :01:001:1245, :01:001:1243, :01:001:1242 зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є доказом вчинення злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, перетворення та відчуження, а також враховуючи, що по вказаних земельних ділянках необхідно провести комплекс судових експертиз, з метою збереження доказів, прокурор в клопотанні просить накласти арешт на вказані вище земельні ділянки з позбавленням права власників на відчуження, пошкодження, псування, перетворення, розпорядження та користування майном.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задовольнити з мотивів, зазначених в клопотанні.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, представника власника земельної ділянки ОСОБА_4 . -- адвоката ОСОБА_5 , який заперечує клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, за змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З клопотання прокурора про накладення арешту на майно вбачається, що воно подано з метою збереження речових доказів, оскільки в клопотанні прокурор посилається на на те, що земельні ділянки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є доказом вчинення злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є об`єктом кримінально-протиправних дій, з метою запобігання можливості їх пошкодження, псування, перетворення та відчуження.

Так, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, сторона обвинувачення, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалась у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, оцінивши надані докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, приходить до висновку про недоведеність обставин для накладення арешту на земельні ділянки, виходячи з наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1246; ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1244; ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1245; ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1243; ОСОБА_9 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1242.

Всі вищезазначені земельні ділянки знаходяться в с. Іване Золоте Чортківського району Тернопільської області.

В матеріалах клопотання не міститься доказів того, що вищевказані земельні ділянки є речовими доказами, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у кримінальному провадженні є формальною.

В постанові слідчого СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від 28 січня 2022 року про визнання і прилучення до справи речових доказів не міститься жодного обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідають зазначені земельні ділянки.

Таким чином, зазначене вище майно, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:1246, :01:001:1244, :01:001:1245, :01:001:1243, :01:001:1242 жодним чином не можуть відповідати ознакам речового доказу в рамках кримінального провадження № 0000001 від 11 січня 2022 року.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
-наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення від 22 вересня 1994 року у справі «Антріш проти Франції», Series А № 296-А, пункт 42, та рішення від 10 травня 2007 року «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пункти 4962). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пункти 69, 73, Series A № 52).

Беручи до уваги вищевказані правові норми, якими регулюється порядок визнання речових доказів в кримінальному провадженні та порядок застосування інституту забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи, наведені органом досудового розслідування в клопотанні про арешт майна є необґрунтованими, а підстави для накладення арешту на майно, визначені ст. 170 КПК України, в даному провадженні відсутні, оскільки вказані об`єкти не відповідають вимогам статті 98 КПК України, якою визначено поняття речових доказів, потреби досудового розслідування не виправдовують таку ступінь втручання як арешт земельних ділянок, у права їх власників.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000001 від 11 січня 2022 року, а саме: на земельні ділянки, які знаходяться у приватній власності:

- ОСОБА_6 площею 2 га, кадастровий номер земельної

ділянки :01:001:1246;

- ОСОБА_7 площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1244;

- ОСОБА_8 площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1245;

- ОСОБА_4 площею 2 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1243;

- ОСОБА_9 площею 2 га, кадастровий номер земельної

ділянки :01:001:1242,

за адресою: село Іване-Золоте Чортківського району Тернопільської області, з позбавленням права власників на відчуження, пошкодження, псування, перетворення, розпорядження та користування майном.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення, або в той же строк з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошений 9 лютого 2022 року о 15-й годині 45 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1