ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа №477/924/18
Провадження №1-кп/477/13/21
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

22 вересня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в м. Миколаєві у судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000299 відносно
ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України.

22 вересня 2021 року від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження дії обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Обґрунтовуючи клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема ризик переховування від суду.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора та не заперечували про його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за місцем його проживання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки відсутнє належне обґрунтування клопотання, наявність обґрунтованої підозри на її думку, не є підставою для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, перебування обвинуваченого у розшуку також не свідчить про наявність будь-яких ризиків. Уважала, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши докази в межах заявленого клопотання, суд установив наступне.

Ухвалою суду від 19 лютого 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 квітня 2021 року включно.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стала поведінка обвинуваченого, яка полягає в умисному невиконанні обов`язку прибути за викликом суду для участі в судових засіданнях, незнаходження обвинуваченого за місцем свого проживання тривалий час, неодноразове застосування до нього приводу в судові засідання, та, як наслідок, оголошення його в розшук ухвалою суду.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 червня 2021 року включно.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 липня 2021 року включно.

Ухвалою суду від 29 липня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 вересня 2021 року включно.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Указане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, який станом на 22 вересня 2021 року неможливо завершити з ухвалення судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про існування ризику в даному кримінальному провадженні, а саме переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.

Так, під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_3 , ухвалами від 09 вересня 2019 року та від 15 червня 2020 року був застосований привід у судове засідання у зв`язку з його неявкою без поважних причин.

У зв`язку з неможливістю встановлення місця проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , ухвалою суду від 08 липня 2020 року останній був оголошений у розшук та надано дозвіл на його затримання для приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оперативно-розшукові дії по встановленню місця знаходження обвинуваченого тривали з 08 липня 2020 року до 19 січня 2021 року.

Вказані обставини у їх сукупності свідчать про існування ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, який заявлено прокурором, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Разом з цим, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеному ризику у виді переховування обвинуваченого від суду.

Суд також установив, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиція обвинуваченого та його захисника про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є необґрунтованими, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеному ризику.

При цьому, клопотання про зміну запобіжного заходу не містить фактичних обставин та доказів, що вказують на зменшення встановленого судом ризику.

Крім цього, обвинувачений просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем свого зареєстрованого проживання, однак суд ураховує, що обвинувачений не знаходився за указаним місцем, не одержував судові виклики та повідомлення саме за зареєстрованим місцем проживання, що потягло до застосовування до нього заходів забезпечення кримінального провадження та оголошення його у розшук.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та продовжувати не виконувати процесуальні рішення, що є наслідком задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну раніше обраного запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала діє з 22 вересня 2021 року до 19 листопада 2021 року включно та може бути оскаржена доМиколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 23 вересня 2021 року об 11.50 год.

СУДДЯ ОСОБА_9