ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1938/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/7552/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2021 року про вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянськ Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.ч.3, 4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.9, 13 ч.2 ст.115 КК

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду, окрім іншого, до 30 січня 2022 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 . Свої вимоги мотивував тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а ризики, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, вже фактично втратили свою актуальність. Зауважував на тому, що потерпілі не проявляють інтересу до розгляду даного кримінального провадження судом, а відносно інших обвинувачених застосовано менш суворий запобіжний захід.

Щодо місця відбування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту захисник зазначав, що за адресою АДРЕСА_3 знаходиться приватний будинок, що належить на праві приватної власності у частці 1/1 давньому знайомому та товаришу обвинуваченого ОСОБА_9 . Останній надав свою згоду на те, щоб ОСОБА_8 відбував домашній арешт у будинку за вказаною адресою, де окрім його власника ніхто більше не проживає.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ст.257, ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 за ст.257, ч.3,4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 за ст.257, ч.3,4 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.9,13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_13 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_14 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_15 за ст.257, ч.4 ст.187 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.
Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що прокурором доведено існування у даній справі ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, втім не ставши на шлях виправлення та продовживши злочинну діяльність, знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, у тому числі замаху на вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 КПК суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від учасників кримінального провадження. Тобто, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання та дослідження судом їх показів.

А тому з урахуванням зазначеного, взявши до уваги, що розгляд даного кримінального провадження триває, а також з огляду на обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_8 злочинів, ризик незаконного впливу на свідків у даному провадженні продовжує існувати.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам захисника, вважає, що прокурор довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_8 перебувати на волі, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання зазначених вище ризиків.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Сама по собі тривалість тримання особи під вартою не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Процесуальна поведінка потерпілих та їх ставлення до розгляду справи судом не впливає на рішення суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Той факт, що іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні пом`якшено запобіжний захід не є беззаперечною підставою для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 товариша, який здатен надати місце для перебування першого під домашнім арештом на час розгляду справи судом, на що посилався захисник в апеляційній скарзі, не є достатнім, беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Зазначена обставина не здатна у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жодних обставин, які б унеможливлювали подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою в умовах слідчого ізолятору судом встановлено не було.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 грудня 2021 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 20.12.2021 Справа № 334/7552/16-к