В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0012623 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого очільником бригади будівельників у ТОВ «КСК-ГРУП», маючого на утриманні малолітню дитину та батька похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
01 серпня 2013 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, в м.Києві по вул.Карбишева, біля будинку №18-А, між ОСОБА_3 , та присутніми особами, серед яких був ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 на грунті спонтанного мотиву злості та особистої неприязні до ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останньому.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 пішов за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_3 , де на кухні взяв кухонний (господарсько-побутовий) ніж, з яким повернувся на АДРЕСА_4 , де приблизно о 00 годині 30 хвилин 01.08.2013 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки у вигляді заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю потерпілому, умисно наніс кухонним ножем один удар ОСОБА_6 в область живота, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини та заочеревинного простору, з якими потерпілого в послідуючому було доставлено до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та поміщено та стаціонарне лікування. Після завдання потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 перебував на місці події.
Згідно висновку експерта №1395/E від 03.08.2013 - 04.11.2013, «При проведенні судово-медичної експертизи громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дослідження медичної документації на його ім`я виявлено наступне тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини та заочеревинного простору (вхідний отвір: рана бокової поверхні черевної стінки, яка розташована на 10 см вправо від пупка, на рівні його та вище 0,5 см, рановий канал проникає у черевну порожнину та заочеревинний простір, по ходу його ушкоджується брижа висхідної ободової кишки, що приводить до формування гематоми розміром 12*16*12 см, нижній полюс правої нирки, рана розміром 4*1 см. Вищевказане ушкодження обумовило розвиток гемоперитонеуму (наявність у черевній порожнині 400 мл крові).
Вказане ушкодження спричинене гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, за давністю утворення може відповідати даті 01.08.2013 року до 00 години 43 хвилини та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) згідно пункту 2.1.3.(к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.
Враховуючи кількість та характер виявленого ушкодження воно утворилося при нанесенні одного травматичного впливу».
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 01 серпня 2013 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, в м.Києві по вул.Карбишева, 18-А, між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, під час якого він взяв кухонний ніж, та, наніс один удар ножем потерпілому в область живота. Після скоєного він дочекався працівників поліції та зізнався у вчиненому. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Завдану потерпілому матеріальну та моральну шкоду відшкодував в повному обсязі. З моменту вчинення він не притягався до будь-якої відповідальності, зробив для себе висновки, почав працювати в центрі надання допомоги особам, які мають алкогольну та наркотичну залежність, в якому згодом став директором. На даний час працює бригадиром на будівництві, проживає з цивільною дружиною та малолітньою донькою, має батька похилого віку, якому допомагає.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив суду про те, що обвинувачений повністю відшкодував йому завдану моральну та матеріальну шкоду, вони примирились, жодних претензій до нього він не має. Просив не позбавляти обвинуваченого волі.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має тяжку хронічну хворобу (ВІЛ-інфікований), спосіб життя, а саме те, що з моменту вчинення злочину (2013 рік) він не притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вів активний соціальний соціальний спосіб життя, зробив для себе належні висновки, пройшов курс реабілітації та в подальшому почав працювати в центрі надання допомоги особам з наркотичною та алкогольною залежністю, в якому згодом обіймав посаду директора, відношення обвинуваченого до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, повне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілого, який в судовому засіданні повідомив про, те що йому відшкодовано заподіяну шкоду та просив не позбавляти обвинуваченого волі, а також те, що обвинувачений створив сім`ю, в якій виховується малолітня дитина, та має на утриманні батька похилого віку, що свідчить про наявність тісних соціальних зв`язків.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає з`явлення зі зізнанням, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи положення ст.75 КК України, думку потерпілого, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, спосіб його життя, тісні соціальні зв`язки, а також інші дані, що характеризують особу винного, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
В ході досудового розслідування та у суді потерпілим цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0012623 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/12569/21.
Речові докази: змив крові на марлевому тампоні, кухонний (господарсько-побутовий) ніж, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві, - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити для відома потерпілому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1