У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2021 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення .

учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва та внести відомості до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення .

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали апелянт зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в скарзі, належним чином не встановив фактичні обставини справи.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що судове рішення ухвалене всупереч та з порушенням і без застосування норм матеріального права.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

07.12.2021 року, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, ОСОБА_5 зазначив, що 27.11.2021 року він звернувся до Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві з заявою про вчинення суддями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , при розгляді цивільної справи №487/1004/16 за його позовом до АГК "Парма", третя особа ТОВ Фірма "Парма" про визнання рішення правління недійсним, кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, яке полягає у внесенні до офіційних документів, а саме: рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 21.07.2016 року, ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 05.08.2016 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 16.04.2021 року - завідомо неправдивих відомостей.

Вказав, що в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, що і стало підставою для його звернення до суду з зазначеною скаргою.

З урахуванням викладеного просив зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до його заяви від 27.11.2021 року.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що дана скарга не підлягає задоволенню, оскільки уповноважені особи Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві в межах розгляду заяви ОСОБА_5 від 27.11.2021 року, діяли в межах своїх повноважень, тому вважав, що підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за даною заявою відсутні, а скарга ОСОБА_5 є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В постанові ВС від 30.09.2021 року у справі 556/450/18 (провадження №51-4229км20) зазначено, що звернення, зміст якого не відповідає вимогам ч. 5 ст. 214 КПК, не могло бути безальтернатйвною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та, відповідно, початку досудового розслідування.
За змістом ст. 214 КПК підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

До елементів складу злочину відносять: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону, кожені з яких неможливо визнати елементом складу злочину без певних ознак.

До ознак об`єкта злочину, крім суспільних відносин, що охороняються кримінальним законом, віднесено предмет злочину.

Об`єктивну сторону характеризують: дія (бездіяльність), злочинні наслідки, причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) та наслідками, що настали, час, місце, спосіб, обстановка, знаряддя та засоби вчинення злочину. Суб`єкт злочину: осудність, вік, з якого настає кримінальна відповідальність, посадове становище, відношення до військової служби тощо. Суб`єктивну сторону: вина, мотив, мета та емоційний стан.

Відповідно до диспозицій особливої частини КК України, карним діянням є діяння що містить ознаки складу злочину. Тому, фактична відсутність в відомостях про діяння чи бездіяльність обставин, що вказують на наявність ознак складу злочину, позбавляє слідчого (прокурора) законного права вносити зазначені відомості до ЄРДР.

Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, прийнятим на виконання вимог КПК.
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У цілому,такий висновок відповідає РішеннюКонституційного Суду у справі за конституційною скаргою :

ОСОБА_12 від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б двох судових інстанціях

- законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви,

повідомленняпро кримінальне правопорушення, що дозволяв здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що заяву ОСОБА_5 від 27.11.2021 року було зареєстровано в ТУ ДБР розташованому у м.Миколаєві з наданням, за результатами її перевірки відповіді №Т-4129/16-04.4/21 від 07.12.2021 року.

Крім того, уповноважені особи Територіального управління ДБР розташованого у м.Миколаєві в межах розгляду заяви ОСОБА_5 від 27.11.2021 року, діяли в межах своїх повноважень, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за даною заявою відсутні, а скарга ОСОБА_5 є необґрунтована та задоволенню не підлягає.

З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.

Твердження апелянта щодо того, що судове рішення ухвалене всупереч та з порушенням і без застосування норм матеріального права, не заслуговують на увагу та не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а через це не має підстав надати можливість ініціювати початок кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обгрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.12.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: