УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року слідчий судпдя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №001275 від 20.10.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Братськ Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, українця, із середньо спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання з боку сторони обвинувачення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2021 водій ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі сідельного тягача «DAF TE 47XS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL SN 24P», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух в темну пору доби, по асфальтному сухому дорожньому покриттю автодороги «Київ - Одеса», з боку м. Києва у напрямку м. Одеси, по території Подільського району Одеської області.
Зазначена дорога, є автомобільною дорогою загального користування міжнародного значення М-05, має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, де організований двосторонній двохрядний рух, напрямки якого поділені турнікетною огорожею, з обох боків позначеною дорожньою розміткою 1.1. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено), смуги для руху, позначені переривчатою лінією дорожньої розмітки 1.5 (позначає межі смуг руху, за наявності двох і більше смуг, призначених для руху в одному напрямку).
Проїжджаючи ділянку 312 км цієї автодороги, ОСОБА_5 рухався в умовах обмеженої видимості, через густий туман, при нахилу проїзної частини (спуск), при цьому, був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, обрав швидкість руху керованого автопоїзду без урахування видимості дороги та дорожньої обстановки, яка не забезпечувала безпеку, і не давала можливість йому постійно контролювати рух автопоїзда, чим порушив вимоги п.п. 1.5., п/п б) п. 2.3. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), далі Правил, якими передбачено:
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
п/п б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».
Того ж дня, на 312 км + 500 м автодороги «Київ-Одеса», у лівій смузі проїзній частині автодороги напрямку руху в бік м. Одеси, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автопоїзду, у складі сідельного тягача «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з напівпричепом «SCHMITZ SCS 34L», реєстраційний номер НОМЕР_5 , нерухомо стояли зазначені транспортні засоби, а також один за одним автомобілі «VOLKSWAGEN CRAFTER», реєстраційний номер НОМЕР_6 , та «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_7 , які зупинилися, у зв`язку з наявною попереду перешкодою для руху.
Здійснюючи подальший рух у крайній лівій смузі, приблизно о 04.35 годині, під`їжджаючи до вищевказаної ділянки проїзної частини, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, у порушення вимог п.п. 11.5., 12.1.,12.2., 12.3. зазначених Правил, що зобов`язують водія:
п. 11.5. «На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки)».
п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
п. 12.2. «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги».
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
при наявності вільної правої смуги для руху, безпідставно обрав для свого подальшого руху ліву смугу свого напрямку, не обрав безпечної швидкості руху за умовами видимості, відволікся від керування, а з моменту об`єктивної можливості виявити транспортні засоби, які знаходилися на проїзній частині попереду, у смузі руху його автопоїзда, своєчасно не відреагував на виниклу перешкоду для руху, при відсутності яких-небудь інших перешкод технічного характеру, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки або безпечного, для інших учасників дорожнього руху, об`їзду перешкоди, внаслідок чого, передньою частиною керованого ним автопоїзда скоїв наїзд на задню частину автомобіля «ВАЗ 21093», який під дією динамічної сили, здійснив неконтрольований рух вперед, та наїхав на задню частину стоячого попереду нього автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», який в свою чергу контактував з задньою частиною напівпричепа «SCHMITZ SCS 34L», у складі автопоїзду з сідельним тягачем «DAF», який знаходився попереду нього у нерухомому стані.
В момент контактування між собою зазначених вище транспортних засобів відбувся також наїзд автопоїзда під керуванням ОСОБА_5 на пішоходів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували біля задньої частини напівпричепа «SCHMITZ SCS 34L», та від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, а пасажиру автомобіля «VOLKSWAGEN CRAFTER», ОСОБА_10 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді політравми, ЗЧМТ, СГМ, чисельних рани голови і тулуба, перелому відростку хребця, з якими він був госпіталізований до хірургічного відділення КНП «Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Любашівської селищної ради.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди сталося загоряння всіх транспортних засобів-учасників ДТП.
Дії водія автопоїзда ОСОБА_5 , що не відповідали вимогам пунктів п.п. 1.5., п/п б) п. 2.3., п.п. 11.5., 12.1.,12.2., 12.3. Правил, знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті двох осіб та спричинення тілесних ушкоджень не менше середньої тяжкості ще одному потерпілому.
ОСОБА_5 затримано 20.10.2021 о 09.30 годині, на місці злочину, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні запобіжного заходу, до теперішнього часу не змінились. Крім того, продовження строку тримання під вартою обумовлюється необхідність проведення ряду процесуальних дій.
2. Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надавши письмове заперечення, та зазначив, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
20.10.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Крім того, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.
Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 22.10.2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.12.2021 року.
Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вирішенні питання щодо продовження існування ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків у вигляді смерті двох осіб, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду продовжує існувати.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі кількох осіб, життя та здоров`я яких визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до клопотання та долучених матеріалів, ОСОБА_5 ймовірно вчинив, порушуючи Правила дорожнього руху, що призвело до загибелі людей та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 року строк досудового розслідування кримінального провадження №001275 від 20.10.2021 року було продовжено до чотирьох місяців, а саме до 20.02.2022 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: завершити виконання судової автотехнічної експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу автопоїзду у складі сідельного тягача «DAF TE 47XS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL SN 24P», реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судової автотехнічної експертизи перевірки технічного стану транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судової транспортно-трасологічної експертизи, проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ, отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; після отримання висновків автотехнічних і транспортно-трасологічної експертиз призначити судову автотехнічну експертизу з дослідження обставин і механізму ДТП, отримати висновок цієї експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення причини смерті потерпілого ОСОБА_9 , проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро СМЕ», отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення причини смерті потерпілого ОСОБА_8 , проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро СМЕ», отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення причини смерті потерпілої ОСОБА_11 , проведення якої доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро СМЕ», отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; завершити виконання судово-медичної експертизи встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 , проведення якої доручено експертам відділу живих осіб КУ «Одеське обласне бюро СМЕ», отримати висновок експертизи і долучити його до матеріалів кримінального провадження; з урахуванням зібраних доказів у провадженні прийняти рішення щодо необхідності зміни раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 ; допитати підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням зміненої йому підозри; виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме: відкрити матеріали іншій стороні, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення,що спричинило смерть людей, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №001275 від 20.10.2021 року - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 14.02.2022 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1