УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021, в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002376, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 255 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021, в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002376, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 364, ч.1 ст.263, ч.3 ст. 255 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0002376 від 09.07.2021, накладено арешт на майно, зокрема, що належить на праві власності ОСОБА_3 , а саме, дозвіл на зброю.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем майна у вигляді документу дозволу на зброю, який він отримав в установленому законодавством України порядку в органах МВС України.
ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні допитаний в якості свідка, під час допиту повідомив про обставини отримання дозволу на зброю, а саме, про те, що він є клієнтом магазину ТОВ «Прапорщик Груп», в якому він здійснював замовлення на постачання мисливської зброї та надав дозвіл на зброю для зберігання разом із авансом за замовлений для придбання товар.
Крім того, в клопотанні заявник вказує, що дозвіл на зброю виданий на ім`я ОСОБА_3 не є доказом у кримінальному провадженні, відносно якого проводиться досудове розслідування.
09.07.2021 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва було накладено арешт на майно, зокрема, і на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що клопотання про скасування арешту майна підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.
Прокурор Офісу Генерального прокурора, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги,в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та зазначив, що проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та скасування арешту майна з огляду на наступне.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За вимогами ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ГСУ Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002376 від 08.12.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 364, ч.1 ст.263, ч.3 ст. 255 КК України.
09.07.2021 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_5 про арешт майна в межах кримінального провадження №0002376 від 08.12.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.1 ст. 364, ч.1 ст.263, ч.3 ст. 255 КК України та накладено арешт, зокрема, і на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 .
З мотивувальної частини зазначеної ухвали вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що арешт на вищезазначене майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0002376.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як впродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Водночас, в межах даного кримінального провадження допитаний ОСОБА_3 і останній під час допиту пояснив походження вказаного дозволу на зброю, а відтак вказаний дозвіл не має відношення до даного кримінального провадження.
Крім того, про той факт, що в застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба також свідчить і заява прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , відповідно до якої останній не заперечує проти скасування арешту майна.
Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосовано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021 в рамках кримінального провадження №0002376 в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 та скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021, в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 98, 170, 173, 174, КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021, в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002376, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 255 КК України задовольнити.
Скасувати арешт майна,накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.07.2021 у справі № 761/22469/21, в частині накладення арешту на дозвіл на зброю, виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1