УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

УСТАНОВИВ:

08.12.2021 року в провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2021 на майно, вилучене в ході обшуку 20.11.2021 року, а саме: паспорт громадянина Грузії, посвідку на тимчасове проживання на території України, право на користування транспортним засобом видані на ім`я ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що після вилучення вищевказаних документів минуло більше 20 днів, однак органом досудового розслідування не доведено, що вказане майно є знаряддям вчинення злочину, або зберегло на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються.
Разом з цим, власнику даних документів повідомлення про підозру не пред`являлося.
У судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Слідчий та прокурор подали заяви у яких просили справу розглядати без їх участі, при вирішенні питання щодо скасування арешту з вищевказаних документів покладалися на розсуд суду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що у провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування №0001219 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та №0001218 від 18.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, які об`єднані в одне провадження та присвоєно №0001218.

В межах кримінального провадження 20.11.2021 року було проведено обшук автомобіля автомобіль марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1 в ході якого було вилучено:

- технічний паспорт на автомобіль марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1

- 10 змивів та 10 контрольних змивів до них.,

- шнур білого кольору до зарядного пристрою,

- пачка сигарет з надписом «Кент»,

- пристрій для передачі звуку білого кольору,

- свідоцтво про закінчення учбового закладу,

- картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 ,

- стартовий пакет «Водафон» без сім картки,

- упаковка до стартового пакету «Водафон»,

- телефон сірого кольору з надписом «РОСО» в чохлі чорного кольору,

- мобільний телефон сірого кольору із зображенням яблука в чохлі сірого кольору,

- жіноча розчіска чорного кольору із волоссям,

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 ,

- металева банка червоного кольору з надписом «Соса Соlа»,

- посвідка на тимчасове проживання, паспорт громадянина Грузії та водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 джейхун,

- плед (ковдра) коричневого кольору з малюнками сірого кольору,

- ключі до автомобіля марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1 ,

- автомобіль марки «AUDI Q7» днз НОМЕР_1 .

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2021 року накладено арешт на вищевказане майно, вилучене в ході обшуку, з метою збереження речових доказів та проведення відповідних експертиз.
В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 є третьою особою, майнові права якого обмежено у зв`язку із вилученням належного йому майна (документів) в ході обшуку.
Під час розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_7 участі у справі не приймав.
Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт є заходом забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
У даному випадку, арешт на документи ОСОБА_4 накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні та проведення відповідних експертних досліджень.
Вразі накладення арешту на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, слідчим має бути доведено, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, визначених статтею 98 цього Кодексу, а саме, що таке майно є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням встановлених у судом обставин обставин, слідчим не надано доказів того, що належне ОСОБА_8 майно (документи) містять відомості про обставини що встановлюються у кримінальному провадженні №0001218, з метою подальшої необхідності в його арешті з метою забезпечення збереження доказової бази. У такому випадку, подальше обмеження права особи на вільне володіння своїм майном не є виправданим та не відповідає принципу пропорційності втручання.
Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_7 не є стороною у вищевказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика ЄСПЛ застосовується українськими судами як джерело права.
У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: легітимність втручання, чи переслідує втручання «суспільний інтерес», чи є такий захід втручання в право на мирне володіння майном пропорційним визначеним цілям досудового розслідування.
Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду» (national authorities enjoy a certain tag6 of appreciation) з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і знаходяться в кращому становищі, ніж міжнародний суддя, для оцінки того, що становить «суспільний інтерес». Це поняття має широке значення, втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі публічного, загального інтересу (public, general interest), який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.
Принцип «пропорційності» (principle of proportionality), закріплений як загальний принцип у Договорі про заснування ЄС, вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів).
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про скасування арешту, оскільки подальше обмеження права особи на вільне володіння своїм майном не виправдовує потреби досудового розслідування.
Керуючись ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2021 на майно, вилучене в ході обшуку 20.11.2021 року, в межах кримінального провадження №0001218, а саме: паспорт громадянина Грузії, посвідку на тимчасове проживання на території України, право на користування транспортним засобом видані на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 13.12.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1