Справа № 202/4634/21
Провадження № 1-кс/202/4237/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором групи прокурорів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000123 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.2; 255-1 ч.1; 255-з ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000123 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.2; 255-1 ч.1; 255-з ч.1 КК України.
Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором групи прокурорів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000123 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.2; 255-1 ч.1; 255-з ч.1 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, що протягом 2020 року, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність в противагу загальновизнаним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись у невстановлепому в ході судового розслідування місці при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, нестановлена в ході досудового слідства особа, яка у кримінальному світі є суб`єктом підвищенного злочинного впливу, надала ОСОБА_5 статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу на території Дніпропетровської області, а саме «смотрящий за м. Кривий Ріг та Криворізьким районом Дніпропетровської області».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області ОСОБА_5 , маючи статус суб`єкта підвищеного злочинного впливу, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи статус суб`єктів злочинного впливу, діючи умисно, протягом жовтня 2020 року по 5 серпня 2021 року неодноразово висували потерпілому ОСОБА_8 вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо повернення ОСОБА_9 боргу у сумі 10 000 доларів США, а також надання останнім 20 000 доларів США для поповнення «общаку» та забезпечення «підігріву» осіб, що перебувають в місцях позбавлення волі.

З огляду на те, що працівниками поліції здійснювалось безпосереднє переслідування ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинення злочинів, а також те, що були достатні підстави важати, що у автомобілі можуть знаходитись майно, а саме речові докази, які в подальшому могли бути знищені або спотворені як ОСОБА_5 так і іншими третіми особами, 05.08.2021 в період часу з 17:55 годин до 18:10 годин проведено невідкладний обшук автомобіля Mersedes-Benz, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою врятування майна, а саме речових доказів у кримінальному провадженні, а також в зв`язку з безпосереднім егеслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні злочину.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власників майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Всупереч вищезазначеним нормам Закону, слідчим в клопотанні про арешт майна неналежно обґрунтовано підстави у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт.
Крім того, зазначений у клопотанні слідчого автомобіль належить особі, яка не є у даному кримінальному провадженні підозрюваним та взагалі немає процесуального статусу, накладення ж арешту майна буде порушувати права особи, щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором групи прокурорів у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000123 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.186 ч.2; 255-1 ч.1; 255-з ч.1 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1