Справа № 585/2932/21
Номер провадження 1-в/585/264/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

07 жовтня 2021 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років.

Згідно п.3 ч.1ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання: про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Статтею 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, в тому числі і про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання в виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

На даний час ухвала суду не набрала законної сили. Матеріали провадження 05.10.2021 року направлено до Сумського апеляційного суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу від 03.06.2021 року.

Отже, засуджений ОСОБА_2 вже звертався до суду з аналогічним клопотанням.

Станом на 07.10.2021 року справа до Роменського міськрайонного суду не поверталася.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 03 червня 2016 року право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини «Желтяков проти України» від 09 вересня 2011 року вбачається, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставиться під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності і полягає в тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Оскільки засуджений ОСОБА_2 вже звертався з аналогічним клопотанням до суду, доводи, викладені в його клопотанні вже були предметом судового дослідження, на підставі чого Роменським міськрайонним судом винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, на даний час справа перебуває на розгляді в Сумської апеляційному суді, він реалізував своє право на звернення до суду з указаним клопотанням.

Згідно ч. 7 ст. 539 КПК України визначено, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Тому повторне звернення засудженого ОСОБА_2 з аналогічним клопотанням, є зловживанням правом.

У зв`язку з цим клопотання ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років, повернути особі, яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1