Справа № 183/6107/21
№ 1-кп/183/1277/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000361 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вороніж Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, працюючого торгівельним представником з авто ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТІК», одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

28 червня 2021 року приблизно о 21 годині 40 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи легковим автомобілем марки «Honda Civic», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухався з перевищенням допустимої швидкості зі швидкістю приблизно 80 км/год. по вул. Калнишевського зі сторони вул. Сучкова в напрямку вул. Шевченка м. Новомосковська Дніпропетровської області, де в цей час в районі будинку № 9 по вул. Калнишевського м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, не вибрав безпечну швидкість, яка повинна бути такою,щоб у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки «Honda Civic», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Своїми діями, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 12.2 Правил дорожнього руху, а саме: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, перелом кісток носу, саднами обличчя, закритої травми грудної клітини з переломом 8-го ребра зліва, закритого перелому нижньої третини лівої плечевої кістки, ускладнений нейропатією променевого нерву, закритого уламкового перелому тіла (діафізу) лівого стегна, відкритого багатоуламкового перелому обох кісток (велико - та малогомілкової) правої гомілки в середній третині, з забійною раною на правій гомілці у середній третині, підголовчатого перелому правої малогомілкової кістки, багатоуламкового перелому обох кісток (велико - та малогомілкової) лівої гомілки у нижній третині, у своєї сукупності, за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також показав, що дійсно через неуважність допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочин.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяно потерпілому тяжке тілесне ушкодження, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто проти безпеки руху та експлуатації транспорту, де його додатковим обов`язковим об`єктом є життя та здоров`я особи, а відтак одного з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень, в результаті вчинення якого потерпілому ОСОБА_7 спричинено тяжкі тілесні ушкодження. Суд звертає увагу також на положення ст. 12 КК України, згідно з якими вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Суд бере до уваги необережну форму вини ОСОБА_5 , а також дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду, за місцем роботи характеризується позитивно. Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, оскільки одружений та має на утриманні малолітню дитину.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставин, а також відсутності обставин, які обтяжують його, враховуючи думку потерпілого, який у своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з максимальним строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Крім цього, враховуючи, що обвинувачений працює торгівельним представником ТОВ «ОЛГА-ЛОГІСТІК», а відтак його робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортними засобами, і це є єдиним джерелом доходу, суд вважає за недоцільне призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що буде відповідати як його правам та інтересам, так і інтересам його сім`ї: дружини та неповнолітньої дитини.

Саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З цих же підстав суд не вбачає необхідності призначення ОСОБА_5 покарання в межах найбільшої санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Накладений арешт на автомобіль м марки «Honda Civic», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , слід скасувати.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 2745,92грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-21/25370-ІТ від 19.08.2021 року.; висновок експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-21/27058-ІТ від 30.08.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на три роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ автомобіль марки «Honda Civic», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зберігається на території Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 19 повернути за належністю його власнику обвинуваченому ОСОБА_5 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2021 року на автомобіль марки «Honda Civic», з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2745 гривень 92 копійки.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1