Номер провадження: 11-кп/813/1833/21
Номер справи місцевого суду: 504/2099/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000868 від 14.06.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.05.2021 року, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Березівського району Одеської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі, строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.72 КК України обмеження волі переведено у позбавлення волі та призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначеного покарання за даним вироком та покарання призначеного за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.11.2019 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.
Початок строку відбування покарання обчислюється з 27.09.2019 року.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним за те, що він, 09.06.2018 року, у денний час доби, за місцем свого тимчасового проживання на території дачної ділянки по АДРЕСА_2 , разом із знайомим ОСОБА_8 проводили дозвілля.
Під час перебування за вказаною адресою ОСОБА_7 побачив у ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung Galaxy j5», який належить дружині останнього - ОСОБА_9 та вирішив його викрасти.
В той же день, біля 15 год., обвинувачений, реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав вказаний мобільний телефон «Samsung Galaxy j5», вартістю 5000 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «lifecell», з абонентськими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який ОСОБА_8 залишив на підвіконні дачного будинку.
В подальшому, ОСОБА_7 з місця події зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 5000 грн.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеності його вини та правильність кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому більш м`яке покарання, посилаючись на врахування судом всіх обставин, які дають підстави для застосування при призначенні покарання положень ст.ст.75, 76 КК України.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який просив скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, ст.49 КК України; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги обвинуваченого; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції, проведено за відсутності обвинуваченого, який не був доставлений до суду, а тому з урахуванням доводів прокурора про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності, розгляд справи за відсутністю обвинуваченого не погіршує його становища.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України (далі КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухвалене: компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні підстави для його ухвалення.

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 інкриміновано вчинення кримінального проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Як встановлено судом першої інстанції, подія злочину мала місце 09.06.2018 року.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинено, а в даному провадженні це 09.06.2018 року. Цей факт сторонами кримінального не заперечується.

Загальне правило щодо дії закону про кримінальну відповідальність в часі відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України передбачає, що кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року, в санкцію ч.1 ст.185 КК України були внесені зміни та пом`якшено кримінальну відповідальність, а саме передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України про те, що закон про кримінальну відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у зв`язку із чим до обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає застосуванню ч.1 ст.185 КК України зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України (зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року) інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; не ухилення особи від слідства або суду.

Строки давності диференційовані залежно від виду вчиненого злочину, а щодо проступків від виду передбаченої у санкції статті покарання.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою кримінального правопорушення. Строки давності починають спливати з нуль годин тієї доби, яка настає після доби вчинення злочину; строк давності закінчується після того, як сплила передбачена ст. 49 кількість повних років, о 24 годині останньої доби відповідного строку.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що протягом цього часу ОСОБА_7 був засуджений за вчинення нового кримінального правопорушення чи ухилявся від слідства та суду.

З огляду на наведене, з часу вчинення кримінального правопорушення на день винесення оскарженого вироку, минуло більше трьох років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

У постанові від 22.05.2018 року по справі №665/2387/14-к (провадження №51-240км18) Верховний Суд вказав, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили, тобто на стадії апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження.

Згідно положень ч.1 ст.417 КПК, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та встановлені апеляційним судом обставин, приймаючи до уваги, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України (зі змінами внесеними Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року) відноситься до категорії кримінальних проступків, а станом на день апеляційного перегляду вироку, строк давності за вчинений обвинуваченим кримінальний проступок закінчився, апеляційний суд, керуючись положеннями ст.417 КПК, вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, оскільки вона містить вимогу щодо скасування вироку, оскаржений вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.05.2021 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст.185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження №0000868 від 14.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4