ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 212/8470/19
Провадження № 1-кп/210/264/21

"06" вересня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі колегії суддів:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 ,

обвинувачених: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ,

ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинувальними актами щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_38 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У провадження Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження за обвинувальними актами щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_38 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.

У судовому засіданні 06 вересня 2021 року захисник обвинуваченого ОСОБА_29 ОСОБА_17 звернувся до суду з клопотання про повернення тимчасово вилученого майна яке було подано обвинуваченим ОСОБА_29 06 вересня 2021 року та просив суд повернути обвинуваченому ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове вилучене в ході обшуку 14.02.2019 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: посвідчена водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та технічний паспорт на транспортний засіб марки «Форд Сієра» з реєстраційним номером НОМЕР_2 . В разі неможливості повернення вказаного майна, просив суд змінити його місце зберігання, шляхом передачі посвідчена водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та технічний паспорт на транспортний засіб марки «Форд Сієра» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_29 , з покладенням на нього обов`язків зберігання вказаних документів. В обґрунтування клопотання зазначив, що 26.08.2020 року обвинувачений ОСОБА_29 звернувся до суду з аналогічним клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак, ухвалою колегії суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.09.2020 року, вказане клопотання залишено без задоволення.

Крім того, захисник ОСОБА_17 зазначив, що підставою відмови у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна було те, що на той час не було можливим надати об`єктивну оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_29 щодо підстав повернення тимчасово вилученого у нього майна, оскільки матеріали кримінального провадження не було долучено до матеріалів обвинувального акту, доказів того, що арешт на зазначене вилучене майно не накладався, до суду не надано. Оскільки, наразі матеріали кримінального провадження надані суду, тому обвинувачений ОСОБА_29 повторно звернувся з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна.

Обвинувачений ОСОБА_29 підтримав позицію захисника ОСОБА_17 та посилаючись на обґрунтування зазначені в клопотання від 06 вересня 2021 року просив суд його задовольнити.

Колегією суддів поставлено на обговорення клопотання обвинуваченого ОСОБА_29 .

Прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_29 .

Обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та їх захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_44 (кожен окремо), підтримали клопотання обвинуваченого ОСОБА_29 та просили суд його задовольнити.

Колегія суддів заслухавши думку учасників по справі, дослідивши клопотання та матеріали справи, дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2019 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання учасника злочинної групи ОСОБА_29 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та встановлення осіб, які причетні до його вчинення, відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, прекурсорів, знаряддя для незаконного виготовлення, зважування, пакування, зберігання, пересилання, мобільних телефонів, сім-карток, за допомогою яких фігуранти спілкуються між собою, обговорюючи злочинні наміри та дії, документів, чорнових записів, які містять або можуть містити дані про здійснення незаконного виготовлення психотропних речовин з метою збуту, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, а також інших речей, предметів та документів, які містять на собі сліди кримінального правопорушення та є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні. (т. 7, а.с. 168)

Відповідно до Протоколу обшуку від 14 лютого 2019 року який був проведений слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_29 , за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речі і документи, а саме: - сім-картка «Лайф» № НОМЕР_3 ; щоденний на 96 аркушах з надписом «Английский язик» з чорновими записами; сім картка «Київстар» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , «Лайф» НОМЕР_7 , МТС НОМЕР_8 , навігатор «Ізі гоу» чорного кольору з флеш-накопичувачем 4 гб., мобільний телефон «Ленова», мобільний телефон «Престіжіо», коробка з телефону «Хуавей», блокнот зеленого кольору з черновими записами, сім-картка «Київстар» НОМЕР_9 , мобільний телефон імей НОМЕР_10 , грошові кошти в сумі 277 гривень, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_29 , техпаспорт на Форд Сієра НОМЕР_2 , сім-картка 2. (т. 7, а.с.169-170)
Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_45 від 15.02.2019 року вказані речі та документи було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та долучено їх до матеріалів кримінального провадження та передано до камери зберігання речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області. (т.7, а.с. 171-172)
Частиною 1 ст.167 КПК України, передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна, при цьому можливість визнання такого майна речовим доказом, законодавець не вказує.
Згідно частини 2 цієї ж процесуальної норми, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.
Аналізуючи правовий зміст ч. 7 ст. 236 і частини 1 ст.98 КПК України, ч. 2 ст.168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають одних з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч. 1 ст.167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.
При цьому, в частині 5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Тобто у випадку не подання слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна клопотання про його арешт або у випадку відмови в задоволенні такого клопотання, тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено.
Законодавцем в статті 169 КПК України визначено підстави повернення тимчасового вилученого майна, зокрема зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Із зазначеної норми вбачається, що однією із підстав повернення тимчасового вилученого майна є випадки, передбачені частиною п`ятою статті 171 КПК України, тому майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Крім того, будь-які докази, що вищевказане майно здобуте злочинним шляхом відсутні, тому, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені у ОСОБА_29 речі, а саме посвідчення водія на ім`я ОСОБА_29 , техпаспорт на Форд Сієра НОМЕР_2 мають статус тимчасово вилученого майна, крім того, вилучені речі та документи, зокрема, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_29 та техпаспорт на Форд Сієра НОМЕР_2 не містять на собі слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ проти Об`єднаного Королівства"). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі вище викладеного, з огляду на розумність та співмірність обмеженням права власності завданням кримінального провадження, та той факт, що повернення документів не призведе до виникнення перешкод для успішного провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе клопотання обвинуваченого ОСОБА_29 задовольнити та повернути обвинуваченому ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове вилучене в ході обшуку 14.02.2019 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: посвідчена водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та технічний паспорт на транспортний засіб марки «Форд Сієра» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст. 98, 100, 167, 168, 169, 171, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_29 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Повернути обвинуваченому ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасове вилучене в ході обшуку 14.02.2019 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: посвідчена водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та технічний паспорт на транспортний засіб марки «Форд Сієра» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали суду складено 07 вересня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2