Єдиний унікальний № 946/6248/21
Провадження № 1-кп/946/38/22
УХВАЛА
про продовження строку тримання під вартою

12 січня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 , законний представник потерпілої ОСОБА_7 ,

провівши в залі суду у місті Ізмаїл Одеської області закрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Ізмаїла, Одеської області, не одружений, який має неповну середню освіту, не працюючий, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , тримається в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор»
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 діб, строк дії якого спливає 15 січня 2022 року, посилаючись на ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків. В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. При цьому послалися на те, що обвинувачений за час досудового розслідування не впливав на свідків та потерпілу, раніше не судимий, тривалий час утримується під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2021 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 серпня 2021 року. При цьому слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризиків того, що обвинувачуваний може переховатися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. Ухвалами суду від 04 серпня 2021 року, 22 вересня 2021 року та 16 листопада 2021 року з тих же підстав був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком до 15 січня 2022 року.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

За змістом ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст. 331 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого (47 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, те що він не має утриманців, не має постійного місця роботи. У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, то він може ухилитися від суду. Тобто в даному випадку, на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені розпочатий, але на даний час судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, ще не допитані обвинувачений, потерпілий, свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, з урахуванням вказаних положень національного кримінального процесуального законодавства, факт допиту обвинувачених, потерпілого та свідків під час досудового розслідування не може бути підставою для висновку, що на стадії судового провадження цей ризик не може бути актуальним. Більше того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , останній, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на потерпілого, свідків шляхом умовлянь та погроз з метою схилити їх до зміни своїх показань під час судового розгляду. Тому суд також погоджується з тим, що продовжує існувати і ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обвинувачений та його захисник заявляючи про можливість обрання обвинуваченому запобіжного захисту у вигляді домашнього арешту не вказують, за якою адресою можливо виконання такого заходу, враховуючи, що за місцем мешкання обвинуваченого проживає неповнолітня потерпіла та її законний представник.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_4 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні розпочатий, але потерпілий та свідки ще не допитані, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотаннях, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 11 березня 2022 року.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини. Тому, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 156 КК України, суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 199, 370-372 КПК, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 березня 2022 року.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 11 березня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , а також направити до Державної Установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для виконання.

СУДДЯ
Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1