В И Р О К

Іменем України
єдиний унікальний № 610/202/20

провадження № 1-кп/610/19/2022

м. Балаклія 02.02.2022 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: ОСОБА_1

за участі

прокурора: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

секретарів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця: сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області; зареєстрованого і жителя: АДРЕСА_1 ; громадянина України; з освітою 11 класів; офіційно не працевлаштованого; не одруженого ; раніше судимого:

03.09.2019 р. Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі (звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1р. і покладенням обов`язків). Кінець строку покарання 03.09.2020р.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

На початку грудня 2019 року, більш точні дата і час не встановлені, ОСОБА_6 домовився з ОСОБА_3 (тобто уклали усний договір зберігання майна) та передав останньому на зберігання протягом 4-х місяців своє майно: єврокуб 1м? і бетономішалку кустарного виробництва, які той помістив до свого гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

В середині грудня 2019 року, більш точні дата і час не встановлені, ОСОБА_3 , з корисливого мотиву і мети збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, розтратив вказане майно: єврокуб вартістю 1317 грн., бетономішалку вартістю 427,50 грн., а всього на 1754 гривні 50 копійок, продавши його без дозволу власника ОСОБА_6 , завдавши йому майнової шкоди у розмірі вартості.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю і підтвердив факт його вчинення при обставинах, викладених у даному вироку.

Під час допиту пояснив, що на прохання потерпілого прийняв на зберігання за місцем проживання єврокуб і бетономішалку. Черед деякий час без дозволу потерпілого продав вказане майно, а гроші витратив на власні потреби.

Потерпілий просив судовий розгляд провести за його відсутності, клопотання задоволено.

Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження події інкримінованого кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

ч. 3 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна,яке перебувало

у віданні особи, вчинена повторно.

Обвинувачений: раніше судимий, з 03.09.2019 р. по 03.09.2020 р. відбуває покарання з випробуванням, внаслідок чого з 09.10.2019 р. перебуває на обліку в органі з питань пробації; перебуває на обліку у нарколога, на обліку у психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; офіційно не працевлаштований; не одружений.

В суді винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючою покарання обставиною.

Відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, це ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак матеріали справи таких даних не містять і судовим розглядом вони також не встановлені, з явкою з повинною обвинувачений до поліції не з'являвся, навпаки переховувався від суду, намагаючись уникнути покарання, дочекатися закінчення іспитового строку, збереження предметів злочину не є його заслугою, вони були вилучені поліцією у осіб, яким обвинувачений їх продав.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тобто суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен врахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що: під час відбування покарання з випробуваннямвчинений один епізод тяжкого злочину, обвинувачений вже має кримінальний досвід внаслідок вчинення попередньої крадіжки, цей новий злочин вчинив менш ніж через 4-ри місяці після призначення йому покарання за попереднім вироком, не розкаявся, до потерпілого за пробаченням не звертався, добрих відносин з ним не налагодив, свою провину перед ним не спокутав.

Будучи обізнаним про процесуальний статус підозрюваного, свої обов`язки, завершення досудового розслідування з передачею справи до суду, обвинувачений не повідомив прокурора та суд про зміну місця проживання, не надав своїх актуальних контактних даних, сам долею справи не цікавився, повістки про виклик до суду не отримував, за наданими суду матеріалами був відсутній за відомим місцем проживання. Судом надавалися дозволи на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено розшук. 05.01.2022 р. обвинувачений добровільно з'явився до суду.

Обвинувачений визнав, що перед судовими засіданнями 5 і 19 січня 2022 року він вживав алкоголь, внаслідок чого судом приймалися рішення про відкладення судових засідань з викликом поліції, за що був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП (поява у громадських місцях у п`яному вигляді).

Вказане свідчить про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, тому неможливо досягти мети покарання у виді кари, виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень без ізоляції його від суспільства, оскільки обвинувачений становить підвищену суспільну небезпеку.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покаранняйого необхідно призначити у виді позбавлення волі і у дещо перевищуючому мінімальний розмірі санкції.

Внаслідок того, що має місце сукупність вироків, суд вважає необхідним до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 03.09.2019 р., вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, будуть враховані інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Позбавити обвинуваченого права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю неможливо, оскільки вчинення злочину не було пов`язане з посадою обвинуваченого або із заняттям ним певною діяльністю.

З урахуванням покарання, що призначається, а також для забезпечення виконання даного вироку, враховуючи наявність кримінального досвіду, систематичне вчинення кримінальних правопорушень, переховування від суду, для запобігання спробам переховуватися від суду і вчинити інші кримінальні правопорушення, запобіжний захід йому, до набрання вироком законної сили, необхідно змінити з домашнього арешту на тримання під вартою.

Суд вважає можливим визначити заставу у наближеному до мінімального розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 74 430 гривень з розрахунку (2481 грн. х 30), вважаючи, що саме такий її розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов'язків та не є завідомо непомірним для нього.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням товарознавчих експертиз, стягнути за правилами ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 369-378 КПК України,

у х в а л и в:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, призначивши йому покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

2.На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 3 вересня 2019 року у вигляді 4 місяців позбавлення волі і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

3.До набрання вироком законної сили змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, негайно взявши його під варту в залі суду.

Визначити заставу у розмірі 74 430 гривень, яку необхідно внести до закінчення строку тримання під вартою на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області. При внесенні визначеної застави звільнити ОСОБА_3 з-під варти, покласти на нього обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

4.Початок строку відбування покарання з моменту затримання в порядку виконання цього вироку, а саме з 2 лютого 2022 року.

5.Речові докази: предмети кримінального правопорушення повернути потерпілому ОСОБА_6 .

6.Процесуальні витрати в сумі 1099,07гривень стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1