Справа № 576/2024/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.21 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачуваного: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Глухові кримінальне провадження № 0000235 із угодою про примирення про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шалигіне Глухівського району, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 01 серпня 2021 року, близько 00 год.50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки «МТ-10» номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , рухаючись по полю поблизу с.Перемога Шоскинського району, де проводився байкерський фестиваль, в порушення вимог п.п.2.1«а», 2.9«а», 12.3 Правил дорожнього руху, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, при виникненні небезпеки для руху, яку він був об`єктивно спроможний виявити, не вжив негайних заходів щодо зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з мотоциклом «Хонда» номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався ліворуч в зустрічному напрямку. Внаслідок цієї дорожньотранспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. При цьому порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.12.3 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Однак, 31 серпня 2021року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286-1 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні даного правопорушення та щодо покарання, яке повинен понести останній за вчинене кримінальне правопорушення. Так, згідно умов даної угоди, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відсутності тяжких наслідків, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, його щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданого збитку, а також молодого віку обвинувачуваного та враховуючи відсутність обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 240 годин громадських робіт без призначення додаткового покарання у виді позбавлення обвинувачуваного права керування транспортними засобами.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні серед іншого суд має право затвердити таку угоду.
При цьому відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд повинен перевірити на відповідність її вимогам цього Кодексу та закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1)умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація правопорушення;
2)умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3)умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4)існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися;
5)очевидна неможливість виконання обвинувачуваним взятих на себе за угодою зобов`язань;
6)відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Вказаний злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , є нетяжким, а тому у відповідності до ч.3 ст.469 КПК України у цьому провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинувачуваним.
Однак суд вважає, що укладена угода не може бути затверджена, оскільки вона не відповідає вимогам КПК України та закону з огляду на таке.
Як вбачається із матеріалів справи, в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило особі середньої тяжкості тілесні ушкодження
Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, при вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання, воно має вирішуватись з врахуванням характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу засудженого.
Тому, на думку суду, наявність лише вищевказаних, формально позитивних характеристик засудженого ОСОБА_4 , відсутність у нього судимостей, відшкодування завданої шкоди та його молодий вік, не є переконливими та достатніми підставами для звільнення його від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Суд зазначає, що керування особою транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, бо водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.
Тому суд вважає, що призначення обвинувачуваному покарання без застосування обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення його права керування транспортними засобами в цьому випадку нівелює мету кримінального покарання, оскільки таке звільнення жодним чином не слугуватиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, як це передбачено в ч. 2 ст. 50 КК України.
За таких обставин угода про примирення, яка була укладена 31 серпня 2021 року між потерпілим та обвинувачуваним, не може бути затверджена, оскільки умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

Тому керуючись ст.370-372, п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в затвердженні угоди про примирення, яка була укладена 31 серпня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинувачуваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.286-1 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1