ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/7278/21
Провадження № 1-в/210/27/22

"09" лютого 2022 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2

учасники провадження, які беруть участь у розгляді справи: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , засуджений ОСОБА_4 , захисник засудженого за призначенням - адвокат ОСОБА_5 , представник ДУ "КВК № 80" - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження (відеоконференцзв`язок) в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_7 на засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

початок строку відбування покарання 28.04.2010 р.,

кінець строку відбування покарання 28.08.2023 р.,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),

ВСТАНОВИВ:
Начальник Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" полковник внутрішньої служби ОСОБА_9 звернувся про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_8 , засудженого 13 грудня 2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за п. 4 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі.

Подання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Позиції сторін.
Представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_6 підтримав подання просив задовольнити, оскільки засуджений довів своє виправлення, працює, режим відбування покарання не порушує.
ОСОБА_8 підтримав подання, просив його задовольнити. Зазначив, що усвідомив свою провину, за весь час відбування покарання постійно працював, має подяки.
Захисник ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання, зазначив, що ОСОБА_8 довів своє виправлення, працює.
Прокурор ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, не відшкодовує збитки та подання є передчасним.
Обставини, встановлені судом.
Вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2010 року ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, і призначено йому покарання 14 років позбавлення волі.
Вирок оскаржений не був, набрав законної сили 29.12.2010 року.
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 20 березня 2019 року зараховано ОСОБА_8 до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.04.2010 року по 29.12.2010 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_8 під час утримання в Дніпровському слідчому ізоляторі, характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 12.03.2011 року відбував покарання в Свердловській виправній колонії Луганської області № 38, де характеризувався посередньо, стягнень не мав, мав 3 заохочення.

З 15.04.2014 року ОСОБА_8 відбував покарання в Алчевській виправній колонії Луганської області № 13, де характеризувався, посередньо, стягнень не мав, мав 1 заохочення.

З 09.12.2015 року відбував покарання в Свердловській виправній колонії Луганської області № 38, де характеризувався негативно, мав 4 стягнення та 2 заохочення.

З 12.04.2019 року утримувався в Установі виконання покарань №4 м. Дніпро, де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04 травня 2019 року прибув до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де на даний час відбуває покарання.
Згідно з характеристики на засудженого ОСОБА_8 станом на 04 листопада 2021 року, останній відбуває покарання в Криворізькій ВК №80. За період відбування покарання в Криворізькій ВК №80 зарекомендував себе позитивно, має 1 (одне) заохочення. Залучається до праці різноробітником їдальні установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ними неслужбових стосунків. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.Виконує передбачені вимоги персоналу установи. Виконує роботи з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», у виховних заходах, які проводяться в установі участі не бере.

З довідки про наявність стягнень та заохочень вбачається, що за весь період відбування покарання станом на 04.11.2021 року ОСОБА_8 має 9 (дев`ять) заохочень та 4 (чотири) стягнення.
Згідно витягу з протоколу № 16 від 30.05.2019 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 82 КК України, але йому було відмовлено від заміни невідбутого покарання більш м`яким, передчасно, має діюче стягнення.
Згідно витягу з протоколу № 9 від 05.03.2020 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 81 КК України, але йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, передчасно, лише стає на шлях виправлення.
Згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 04.11.2021 року, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».
Мотиви та висновку суду
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання; (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).
Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.
Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.
Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.
Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Розглядаючи клопотання в.о. начальника КВК 80 щодо застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_8 та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставленні до праці за весь час відбування покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 відбуває покарання за умисний особливо тяжкий злочин. За весь час відбування з 05.05.2010 року по лютий 2022 року засуджений мав 9 (дев`ять) заохочень та мав 4 (чотири) стягнення за зберігання заборонених речей та порушення розпорядку дня, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але все одно мали місце, отже це не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення та його поведінка зазнає позитивних змін.
Станом на момент звернення до суду із клопотанням про застосування ст. 81 КК України, стягнення у засудженого відсутні.
З довідки про наявність стягнень і заохочень вбачається, що ОСОБА_4 мав 4 стягнення, засудженому були оголошені догани та сувору догану, стягнення мали місце за період з червня 2017 року по грудень 2018 року.
Наявність стягнень за останні 5-ть років, що передують зверненню до суду не може свідчити, що засуджений станом на дату звернення до суду довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно з пунктом 9 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 04 листопада 2013 року за № 2300/5 зі змінами та доповненнями "Про організацію соціально-виховної та психологічної роботи із засудженими" (зі змінами та доповненнями, надалі Наказ № 2300/5) ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.
Кожні шість місяців здійснюється перегляд оцінки ризиків, під час якого враховуються отримані результати соціально-виховної роботи із засудженим за попередній період та інформація щодо факторів ризику засудженого. За результатами перегляду оцінки складається індивідуальна програма соціально-виховної роботи із засудженим на наступні шість місяців, яка може містити як нові цілі та заходи до них, так і передбачати продовження роботи над цілями, поставленими на попередньому етапі, та включати актуальні заходи на цей період.
З метою контролю результатів реалізації індивідуальних програм роботи із засудженими, фіксації соціально-виховних та психологічних заходів ведуться у кримінально-виконавчих установах - Щоденник індивідуальної роботи із засудженим.
Тобто, оцінка ступеню виправлення здійснюється за такими критеріями: дотримання вимог режиму відбування покарання; поведінка стосовно персоналу; поведінка стосовно інших засуджених; ставлення до виконання робіт із самообслуговування, благоустрою колонії; дотримання правил санітарії та гігієни; ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу. В кінці відповідного Розділу Щоденника передбачається виставлення середнього балу та фіксації загальних зауважень.
Так, в основу оцінки ступеню виправлення засуджених покладається виконання ними обов`язків, передбачених ч. 3 ст. 107 КВК України. Серед важливих критеріїв вважається оцінка «ставлення до участі в програмах диференційованого виховного впливу», як засобу стимулювання правослухняної поведінки засуджених та елементу виховного впливу (ст. 123 КВК України). Крім того, має враховуватись загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених (ч. 2 ст. 126 КВК України); участьзасуджених у самодіяльних організаціях, його соціально корисна активність (ч. 2 ст. 127 КВК України).
З дослідження щоденника індивідуальної роботи з засудженим вбачається, що станом на 16 травня 2019 року ОСОБА_4 не стає на шлях виправлення; 07 січня 2020 року - стає на шлях виправлення.
Вказані записи в щоденнику узгоджуються з рішеннями адміністрації установи відбування покарань, так як згідно витягу з протоколу № 16 від 30.05.2019 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 82 КК України, але йому було відмовлено від заміни невідбутого покарання більш м`яким,оскільки ОСОБА_4 мав діюче стягнення.
Крім того, згідно витягу з протоколу № 9 від 05.03.2020 року засуджений був розглянутий на комісії установи згідно зі ст. 81 КК України, але йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення, оскільки застосування статті 81 КК України є передчасним, а засуджений лише почав ставати на шлях виправлення.
За період, з 05 березня 2020 року (після негативної характеристики для застосування статті 81 КК України) по дату направлення цього подання засуджений дійсно отримав три заохочення за сумлінне ставлення до праці, однак до цього до засудженого було застосовано чотири стягнення за порушення режиму відбування покарання, тому суд погоджується з доводами прокурора про те, що застосування положень статті 81 КК України станом на лютий 2022 року є передчасним.
Суд, на підставі оцінки ступеня виправлення засудженого за весь період відбування покарання, вважає, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, однак не довів свого виправлення.
Приймаючи таке рішення, суд враховує, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину (ч. 2 ст. 115 КК, з кваліфікуючими ознаками), та згідно підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення від 04.11.2021 року, за результатами якої підсистема «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб взятих під варту, визначила ступінь ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».
З бесіди з засуджним встановлено, що останній має намір працювати, однак матеріали справи не містять жодних доказів, що в разі умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 буде працевлаштований, а так само й відсутні докази, що останній має місце проживання, та певні соціальні зв"язки, які б мінімузували ризик повторнго вчинення злочину.
Крім того, згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 не залучався до оплачуваної роботи, не має доходів, а згідно вироку суду останній має значну заборгованість за цивільним позовом.
Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_8 станом на люютий 2022 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.
Так обставина, що засуджений добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з іноземною державою та про отримане завдання, є позитивним прикладом для інших засуджених, однак з урахуванням особової справи, не може бути достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення, оскільки суд приймає рішення з урахуванням оцінки ступеня виправлення за весь період відбування покарання.
Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_8 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що представником колонії та засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.
Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на те, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення, під час відбування покарання порушував режим відбування покарання, за що отримав чотири стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, але все одно мали місце, тяжкість, спосіб та суспільна небезпеки злочину, скоєного ОСОБА_8 , значна заборгованість за цивільним позовом, а також відбутий строк покарання із врахуванням перерахунку строку попереднього ув`язнення ОСОБА_8 не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України, тому клопотання є передчасним.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія №80» ОСОБА_7 на засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено та проголошено 11 лютого 2022 року о 09год.50 хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг, пр-т. Миру 24, третій поверх).

Суддя: ОСОБА_1