Справа № 186/1684/21
Провадження № 1-кс/0186/31/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2022 р. м.Першотравенськ.
Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2
з участю:
прокурора - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000248 від 20 грудня 2021 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 та кімната АДРЕСА_3 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога неперебуваючого, раніше судимого:
- 25 березня 2003 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.1 ст.191, ст.75 КК України до обмеження волі на строк 2 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з позбавленням права займати посади, пов`язані з обігом матеріальних цінностей строком на 1 рік;
- 17 грудня 2003 року Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі;
- 06 травня 2004 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 до обмеження волі на строк 3 роки;
- 23 серпня 2006 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.190, ч.1 ст.71 до позбавлення волі на строк 1 рік 10 днів;
- 27 вересня 2007 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;
- 12 грудня 2011 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 до позбавлення волі на строк 4 роки;
- 06 лютого 2012 року Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.1 ст.259 КК України до арешту на строк 6 місяців;
- 25 січня 2012 року Долгінцевським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
- 21 червня 2012 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
- 20 липня 2017 року Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області по ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 24 травня 2021 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

08 лютого 2022 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000248 від 20 грудня 2021 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 19 грудня 2021 року, приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 перебував за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_4 , де разом розпивали спиртні напої.
Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виникших неприязних відносин, виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_6 19 грудня 2021 року в період часу, приблизно з 18.00 до 19.00 години, знаходячись в спальній кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілому та бажаючи їх настання, взяв з підлоги електричний подовжувач білого кольору, який обмотав навколо шиї ОСОБА_7 та, шляхом здавлювання шиї вказаним подовжувачем, умисно спричинив смерть останньому.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , кваліфікується по ч.1 ст.115 КК України, як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, строк дії запобіжного заходу спливає 18 лютого 2022 року.

На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мають місце і на теперішній час, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, зареєстрований за межами міста Першотравенська, за місцем реєстрації не проживає, сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Першотравенську не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , так як підтримує з ними дружні відносини, може шляхом вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на них з метою зміни ними показань, які його викривають; ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , маючи непогашену та незняту судимість за вчинення тяжкого умисного злочину, знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_6 та небажання його ставати на шлях виправлення, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

08 лютого 2022 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 20 березня 2022 року.

Просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному до трьох місяців, а саме: до 20 березня 2022 року.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник з клопотанням згідні, захисник зазначив, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначається в днях.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме: захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину по ч.1 ст.115 КК України, за який передбачене покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , відповідно до ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року, строком дії до 15:15 години 18 лютого 2022 року включно - в межах строку досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Постановою керівника Першотравенської окружної прокуратури від 08 лютого 2022 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000248 від 20 грудня 2021 року, до трьох місяців.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На даний час строк дії обраного підозрюваному запобіжного заходу спливає, слідчим доведено, що по даному кримінальному провадженню 29 грудня 2021 року призначені молекулярно-генетичні експертизи, висновки експертів ще не надійшли, в зв`язку з чим строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного скоєнню інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та переховування останнього від суду.

Зазначені висновки засновані, перед усім, на тому, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, слідчим доведено, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мають місце і на теперішній час, а саме: ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 не працює, постійного джерела доходів не має, зареєстрований за межами міста Першотравенська, за місцем реєстрації не проживає, сталих соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Першотравенську не має, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також, судом враховується, що в провадженні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000257 від 06 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, по якому, ухвалою суду від 30 вересня 2021 року оголошено розшук ОСОБА_6 ; ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню, може незаконно впливати на свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , так як підтримує з ними дружні відносини, може шляхом вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій вплинути на них з метою зміни ними показань, які його викривають; ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , маючи непогашену та не зняту судимість за вчинення тяжкого умисного злочину, знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, що свідчить про стійку злочинну поведінку ОСОБА_6 та небажання його ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини його вчинення, покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання за різними адресами, не має джерела прибутку, засобів для існування, в нього відсутні соціальні зв`язки на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області, особи, які перебувають на його утриманні.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, є реальними.

Також, враховую стан здоров`я підозрюваного, його вік та відсутність сталих соціальних зв`язків.

Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи слідчого щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на території м.Першотравенська в нього відсутні сталі соціальні зв`язки, офіційно не працює та не має засобів для існування, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

За таких умов, приходжу до висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на строк - 40 днів, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст.181,183,197,199 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, під вартою на строк 40 днів - з 09 лютого 2022 року по 20 березня 2022 року включно.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «09» лютого 2022 року о «_____» годині «____» хвилин. __________________ ОСОБА_6 .