ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/324/22 Справа № 202/447/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 січня 2022 року, про відмову у задоволенні скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 09.11.2021.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя врахувавши те, що ОСОБА_5 фактично оскаржує правову кваліфікацію обставин, що були внесені до ЄРДР слідчим, на виконання ухвали слідчого судді від 22.11.2021, дійшов висновку, що доводи скарги суперечать положенням ст. 303 КПК України, оскільки бездіяльність, яка полягає у неповному або неправильному, на погляд заявника, внесенні відомостей до ЄРДР, не підлягає оскарженню, тому відмовив у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та повернути скаргу до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду іншим суддею.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 , посилається на те, що суд проігнорував його вимоги, викладені у скарзі на бездіяльність слідчого, документи у провадженні не дослідив, внаслідок чого постановив необґрунтоване та упереджене рішення. Також заявник звертає увагу на те, що відомості, внесені до ЄРДР нічого спільного не мають з його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.11.2021, тому вважає, що відомості за його заявою до ЄРДР фактично не внесені. За таких обставин, на думку заявника, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю - доповідача, ОСОБА_5 , який апеляційну скаргу підтримав, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Виходячи зі змісту ст. 214 КПК, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вказані вимоги закону були слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів провадження видно, що 18 січня 2022 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, внести відомостідо до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги ОСОБА_5 вказує, що 22.11.2021 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, однак уповноваженою особою було внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 126 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21 січня 2022 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 .

Апеляційним судом встановлено, що ухвалою суду від 22.11.2021 зобов`язано уповноважену особу ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 .

Згідно з Витягом з ЄРДР, уповноваженою особою ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області 21.12.2021, внесено відомості за №0000588 за ч. 1 ст. 126 КК України.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_5 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши докази у провадженні, дійшов обґрунтованого висновку, що вимога заявника є безпідставною, оскільки за вказаним фактом вже були внесені відомості до ЄРДР та ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування, а заява ОСОБА_5 зводиться до незгоди із наданою органом досудового розслідування правовою кваліфікацією, викладених у заяві фактів та неефективності проведення розслідування.

Разом з цим, доводи ОСОБА_7 про те, що Витяг з ЄРДР містить не повний виклад обставин, зазначених у його заяві, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 29 рішення ЄСПЛ в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97).

Отже заявнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією заявнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Разом з цим, передбачено необхідність попередньої оцінки слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є прокурор, слідчий чи дізнавач вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймаються уповноваженою особою самостійно.

З огляду на викладене, доводи скарги ОСОБА_5 , є несумісними з положеннями Конвенції і підлягають відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Окрім того, підстави для прийняття та внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР і відповідно зобов`язання вчинити такі дії повторно діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Враховуючи, що на момент розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, слідчим було вже внесено відомості до ЄРДР, а доводи в його скарзі зводяться до незгоди з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні його скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на наведене, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, а ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 січня 2022 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4