Постанова 30 грудня 2021року м. Київ справа № 1-182/2011 провадження № 51-6262 ск 20
Суддя Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року,
встановив:
До Верховного Суду з Дніпровського районного суду м. Києва надійшла касаційна скарга захисника у якій порушується питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Порядок здійснення касаційного провадження визначений нормами глави 31 КПК України 1960 року.

Так, статтею 383 КПК України 1960 року передбачено судові рішення, які можуть бути перевірені в касаційному порядку, та відповідно ухвала Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, якою залишено без змін постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, є судовим рішення оскарження якого встановлено ч. 2 вказаної статті.
Згідно ч. 1 ст. 387 КПК України касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині першій статті 383 цього Кодексу, подаються через суд, який постановив вирок чи виніс ухвалу або постанову, а на інші рішення - безпосередньо до касаційного суду. До скарги додається стільки її копій, щоб їх можна було вручити всім учасникам судового розгляду, інтересів яких вона стосується.

Таким чином, касаційна скарга на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року повинна бути подана безпосередньо до касаційного суду.

Однак, в порушення приписів ст. 387 КПК України 1960 року, захисник ОСОБА_2 звернувся до касаційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва, при цьому касаційна скарга надійшла до Верховного Суду без доданих до неї копій, які підлягали врученню всім учасникам судового розгляду.

Разом з цим, в порушення ч. 3 ст. 387 КПК України 1960 року, місцевий суд за відсутності для цього повноважень, призначив касаційну скаргу захисника

ОСОБА_2 для розгляду Верховним Судом, при цьому вказавши «для розгляду в апеляційному порядку».

Згідно ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу.

В порушення приписів п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 рокув касаційній скарзі, поміж іншого, наведено доводи щодо незаконності судових рішень Верховного Суду, постановлених суддею ОСОБА_4 , які є остаточними та оскарженню не підлягають.
Також, захисник наводить обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, незважаючи на те, що дане питання вже вирішене в порядку ст. 353 КПК України 1960 року, про що місцевим судом винесено постанову від

04 листопада 2021 року.
З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, необхідно відмовити у витребовуванні кримінальної справи для перевірки ухвали Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року у касаційному порядку.

Разом з цим, відмова у витребовуванні справи не перешкоджає витребовуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійде в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребовуванні справи.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, суддя

ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_2 у витребовуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року, для перевірки в касаційному порядку.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1