УХВАЛА
Іменем України

21.10.2021 Справа №607/18872/21 Провадження № 1-кс/607/6222/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

20.10.2021 на розгляд слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 17.10.2021 приблизно о 20 год. 00 хв. на автодорозі Обхід м. Тернопіль Р41 км 9+950 водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot» моделі «Partner», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив наїзд на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в результаті цього отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому зі зміщенням в нижній третині лівої гомілки.

За даним фактом 18.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000271 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що 18.10.2021 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено один правий чорний чобіт, який поміщено у сейф-пакет № SUD3072952, один мішок кукурудзи (качанами), який опечатаний пломбою з маркуванням № Е21361218, та осип кукурудзи (качанами), який знаходився на проїзній частині дороги та який поміщено у сейф-пакет та опломбовано пломбою із маркуванням № Е21361218.

За таких підстав, вважаючи вказані вище речі тимчасово вилученим майном та такими, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також проведення в подальшому необхідних судових експертиз прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що просить направити ухвалу слідчого судді для виконання слідчому до органу досудового розслідування, яким винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя встановив, що вказані у клопотанні речі, а саме: один правий чорний чобіт, який поміщено у сейф-пакет № SUD3072952, один мішок кукурудзи (качанами), який опечатаний пломбою з маркуванням № Е21361218, та осип кукурудзи (качанами), який знаходився на проїзній частині дороги та який поміщено у сейф-пакет та опломбовано пломбою із маркуванням № Е21361218, були виявлені та вилучені 18.10.2021 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що зазначені вище речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які мають важливе значення для здійснення всебічного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 18.10.2021 вказане тимчасово вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021 та постановлено зберігати в камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Відтак доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його знищення, приховання, відчуження та до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема для відшукання слідової інформації клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до приховання, відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Щодо клопотання прокурора про покладення обов`язку виконання ухвали на слідчого у даному кримінальному провадженні слідчий суддя зазначає таке.

Згідно з ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зокрема зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Системний аналіз даних норм права свідчить, що саме слідчий суддя визначає порядок виконання ухвали про арешт майна, лише інформуючи про це заінтересованих осіб. Враховуючи, що ініціатором даного клопотання є саме прокурор, слідчий суддя не вбачає підстав для направлення даної ухвали для виконання слідчому.

Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000271 від 18.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на один правий чорний чобіт, який поміщено у сейф-пакет № SUD3072952, один мішок кукурудзи (качанами), який опечатаний пломбою з маркуванням № Е21361218, та осип кукурудзи (качанами), який знаходився на проїзній частині дороги та який поміщено у сейф-пакет та опломбовано пломбою із маркуванням № Е21361218, які були вилучені 18.10.2021 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1