Справа № 447/3707/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1141/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року про відмову в задоволенні подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
оскарженою ухвалою у задоволенні подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року скасувати та подання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» про умовно-дострокове звільнення задоволити та звільнити його від відбування покарання за вироком.

Свої апеляційні вимоги засуджений мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Просить розглянути об`єктивно матеріали його особової справи та прийняти відповідне рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційні вимоги, думку прокурора про законність оскарженої ухвали, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з положеннями ст. 107 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Як вбачається, із матеріалів справи, 17.10.2019 Новоселицьким районним судом Чернівецької області ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 , п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, та із застосуванням ч. 3 ст. 68, ч. 1 ст.69 КК України призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та виправдано за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.Кінець строку відбування покарання 08.10.2022.

Засуджений відбуває покарання призначене за вчинення тяжкого злочину. Зі змісту характеристики засудженого та довідки про заохочення і стягнення встановлено, що у ДУ «МВК №50» засуджений прибув 31.01.2020. 19.03.2021 із засудженим ОСОБА_6 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, згідно якого такий є середнім. Засуджений відбув встановлену законом частину покарання, однак за період відбування покарання поведінка засудженого не була стабільно позитивною. 30.06.2021, згідно матеріалів особової справи засудженого «Миколаївським навчальним центром №50» йому присвоєно робітничу кваліфікацію за професією кравець.

Наявність у засудженого заохочень, на думку суду, не свідчить про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, а відтак таке не може бути безумовним свідченням виправлення особи.

Відтак, суд першої інстанції вірно оцінив те, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 , яка передбачена ст. 107 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення. ОСОБА_6 , відбуваючи покарання, почав ставати на шлях виправлення, що ще не дає достатніх підстав застосувати до нього положення ст. 107 КК України.
Щодо доводів засудженого про об`єктивний розгляд матеріалів його особової справи, то, на думку колегії суддів, жодним чином відомості, що містяться у матеріалах даної особової справи, не дають підстав застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення у відповідності до вимог ст. 107 КК України.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази, пояснення як засудженого ОСОБА_8 так і представника МВК №50, характеризуючі дані засудженого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 19 листопада 2021 року про відмову в задоволенні подання ДУ «Миколаївська виправна колонія (№50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4