Справа № 353/698/21
Провадження № 1-кп/353/1/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000061, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.08.2021 року, про обвинуваченняОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сокирчин Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, депутатом не обирався, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, потерпілої ОСОБА_7 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань останньої.
Вказане кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 21.05.1993 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, актовий запис №677, після чого вони спільно проживали в одному житловому будинку, що в АДРЕСА_2 , будучи пов`язані спільним побутом взаємними правами та обов`язками.
Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 23.10.1998 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_7 розірвано, після чого вони почали проживати окремо один від одного.
Починаючи із квітня місяця 2020 року між ОСОБА_7 та

ОСОБА_7 , у зв`язку із зловживанням ОСОБА_7 спиртними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються постійними сварками, нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_7 відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 насильства в сім`ї.

Так, 21.04.2020 року о 23 год 50 хв, перебуваючи по АДРЕСА_3 ОСОБА_7 вчинив конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_7 , під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тобто застосував домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.

За вище вказаним фактом працівниками Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_7 27.04.2020 року було складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії АПР18 № 536228, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого, 26.06.2020 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП («Вчинення насильства в сім`ї») та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, які останній у встановленому законом порядку сплатив.
Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і24.09.2020 року о 19 год 00 хв, перебуваючи по АДРЕСА_3 ОСОБА_7 вчинив конфлікт з колишньою дружиною ОСОБА_7 , під час якого висловлювався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, тобто застосував домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого завдав шкоду її психічному здоров`ю.

За вище вказаним фактом працівниками Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_7 07.10.2020 року було складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії АПР18 № 100678, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого, 12.10.2020 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП («Вчинення насильства в сім`ї, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню») і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді 50 (п`ятдесят) годин громадських робіт, які останній у встановленому законом порядку відбув.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_7 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і 21.07.2021 року близько 00 год 00 хв, перебуваючи по АДРЕСА_2 , знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лексикою та погрозами фізичною розправою.
За вище вказаним фактом працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області 03.08.2021 року відносно ОСОБА_7 було складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 420104,передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого, 06.08.2021 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП («Вчинення насильства в сім`ї, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП») та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 3 (три) доби, які останній не відбув.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї ОСОБА_7 , правильних висновків для себе не зробив, натомість в черговий раз 22.07.2021 року близько 00 год 20 хв, перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , яке полягало у висловлюванні в її сторону нецензурною лексикою та погрозами фізичною розправою.

За вище вказаним фактом працівниками відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області 04.08.2021 року відносно ОСОБА_7 було складено та скеровано до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАБ № 420103, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого, 04.08.2021 року рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП («Вчинення насильства в сім`ї, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП») та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, який останній у встановленому законом порядку не сплатив.
Не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою протиправну поведінку, ОСОБА_7 знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що призвело до її психологічних страждань, які виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, за наступних обставин.

Так, 29.07.2021 року приблизно о 14 год 00 хв ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , в черговий раз вчинив конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , під час якого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого ОСОБА_7 зазнала психологічних страждань, у зв`язку із чим вона звернулась до відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області із повідомленням про вчинення щодо неї колишнім чоловіком ОСОБА_7 домашнього насильства, що зафіксовано у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.08.2021 року та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_7 домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Унаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_7 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене cтаттею 126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто, умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебувавав у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами ст. 337 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення відповідно до викладеного та за обставин, наведених у обвинувальному акті та надав показання про те, що він дійсноумисно систематично, у період з квітня по липнь 2021 року, вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_7 . У вчиненому розкаюється, просив покарати його на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого йому діянні та призначити покарання, враховуючи особу обвинуваченого та обставини вчинення ним кримінального правопорушення, у виді арешту строком на чотири місяці.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, у якій вона просила судовий розгляд проводити без її участі, обвинуваченого покарати суворо та призначити йому покарання у виді виправних робіт або позбавлення волі.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинуваченийОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у діях, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто, умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебувавав у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 .
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим і передбачене ст. 126-1 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень».
Відповідно до ч.1 ст. 8 Конституції України діє принцип верховенства права. Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляд справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Володіна проти Росії» від 09.07.2019 року (заява № 41261/17) вказав, що обов`язок проводити ефективне розслідування всіх актів домашнього насильства є важливим елементом зобов`язань держави відповідно до статті 3 Конвенції. Для ефективності таке розслідування повинно бути оперативним та ретельним. Влада повинна вжити всіх розумних заходів для забезпечення доказів у справі, включаючи експертизи. Необхідна особлива ретельність при розгляді справ про домашнє насильство, і специфічний характер насильства в сім`ї повинен бути врахований під час судового розгляду.

Суд повторює, що заборона неналежного поводження згідно зі статтею 3 охоплює всі без винятку форми домашнього насильства, і кожен подібний акт породжує зобов`язання розслідувати. Навіть один удар може викликати почуття страху та туги у потерпілої та прагнути зламати її моральний та фізичний опір. Погрози - це форма психологічного насильства, і вразлива жертва може відчувати страх незалежно від об`єктивного характеру таких залякуючих поведінок. Комітет CEDAW зазначив, що, щоб бути визнаним таким, гендерно зумовлене насильство не потребує "прямої та негайної загрози життю чи здоров`ю жертви".

У рішенні «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/13) Європейський суд з прав людини у справі зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Виходячи з вищенаведеного, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що він є, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, має місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання, передбачене у межах санкції ст. 126-1 КК України, а саме у виді арешту.

Судом враховується і проміжок часу, за який було вчинено інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, що на думку суду свідчить про свідоме систематичне психологічне насильство щодо колишньої подружжя, а саме потерпілої ОСОБА_7 , що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження її волевиявлення, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе і завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
Суд також враховує досудову доповідь Івано-Франківського районного сектору № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 18.10.2021 року, про те, що виконання покарання у громаді можливе лише за умови соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню повторних кримінальних правопорушень.
Крім того, суд бере до уваги позицію сторони державного обвинувачення про призначення обвинуваченому покарання у виді арешту та потерпілої, яка у своїй заяві просила покарати обвинуваченого суворо.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 судом не встановлено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_9 МОТРУК