Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/139/21
Провадження № 1-кп/376/122/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2021 р. Сквирський районний суд Київської області
в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сквира Київської області кримінальні провадження № 120 211 102 60 000004 від 04 січня 2021 року, № 120 211 112 60 0000 41 від 24 березня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.09.2015 року вироком Сквирського районного суду Київської області за ст. 395, 71 КК України до одного року 4 місяців позбавлення волі; 21.12.2017 року вироком Сквирського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 13.08.2020 року звільнено умовно-достроково Коростенським районним судом Житомирської області на невідбутий строк один рік 3 місяці 8 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

Встановив:
Будучи раніше засуджений Сквирським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звільнений 21.08.2020 року достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 8 днів, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та знову під час умовно дострокового звільнення, повторно вчинив умисний корисливий злочин, за наступних обставин.
З серпня 2020 року за усною домовленістю з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 проживав у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу на користування іншими господарськими спорудами та майном, які розташовані на території вищевказаного домоволодіння.
У подальшому, 20 жовтня 2020 року, близько 01 годин ОСОБА_4 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, діючи умисно, таємно від оточуючих, переслідуючи злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими власником майна та сторонніми особами, шляхом відкриття саморобної запірної скоби на вхідних дверях проник до господарської будівлі, що розташована на території вищевказаного домоволодіння, звідки повторно здійснив крадіжку одного колеса марки «Rosava» з диском R-13 до автомобіля «ВАЗ 2107», вартістю 1068,00 грн., належного потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на вищевказану суму.
Після чого, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Крім цього, на початку грудня 2020 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу проник на частково огороджену територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у користуванні сестри ОСОБА_4 ОСОБА_6 .
У той же час, Авр ОСОБА_7 , маючи на меті умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що його дії залишаються непоміченими власником майна та сторонніми особами, шляхом зриву навісного замка з вхідних дверей господарської будівлі, яка розташована на території вищевказаного домоволодіння, повторно, здійснив крадіжку одного мішка пшениці сорту «Яра пшениця», вагою 50 кг, вартістю 1 кг 7 грн. на загальну суму 350 грн. належного потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній майнової шкоди на вказану суму.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Потім, ОСОБА_4 , бажаючи довести до кінця свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_6 з господарської будівлі, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в грудні 2020 року, діючи умисно, з корисливого мотиву, користуючись тим, що його дії залишаються не поміченими власником майна та сторонніми особами, шляхом вільного доступу проник на частково огороджену територію і вищевказаного домоволодіння та шляхом зняття зламаного ним раніше навісного замка з вхідних дверей господарської будівлі, яка розташована на території вищевказаного домоволодіння, повторно здійснив крадіжку одного мішка пшениці сорту «Яра пшениця», вагою 36 кг, вартістю 1 кг 7 грн. на загальну суму 252,00 грн. належного потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній майнової шкоди на вищевказану суму.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Також, з осені 2020 року за усною домовленістю з рідною сестрою ОСОБА_6 . ОСОБА_4 проживав у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволом на користування іншими господарськими спорудами та майном, які розташовані на території вищевказаного домоволодіння.
У подальшому, 18 березня 2021 року близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вказаного вище будинку, повторно, таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку чавунних дверцят та чавунної нагріваючої поверхні з плити, ринкова вартість яких становить 452,50 грн., згідно висновку експерта №21 від 25.03.2021 року.
Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 452,50 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому діяннях визнав повністю при обставинах, визначених в обвинувальних актах, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, зазначені в обвинувальних актах, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує, щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати, він зрозумів всю протиправність своєї поведінки, а також повідомив, що колесо повернув потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується Довідками про доставку СМС, буд яких письмових пояснень та заяв на адресу суду не надав.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується Довідками про доставку СМС, буд яких письмових пояснень та заяв на адресу суду не надала.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні з урахуванням обставин справи, характеру та ступеня суспільної небезпеки злочину, особи обвинуваченого просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;
-за ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити до відбуття 3 роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту частину покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.12.2017 року та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою з розрахунком одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого про обставини вчинення ним кримінальних правопорушень і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку вимог ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники процесу зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, при цьому судом роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України є рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до:
ч. 2 ст. 185 КК України - нетяжкого злочину;
ч. 3 ст. 185 КК України тяжкого злочину, характеристику особистості обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, те що він щиро розкаюється, вину визнав повністю, раніше не одноразово судимий, та вчинив кримінальне правопорушення під час умовно дострокового звільнення від відбування покарання,а тому суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Суд, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ч. 1 ст. 70 КК України (ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України) за сукупністю злочинів, визначити засудженому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та ч. 1 ст. 71 КК України, а саме приєднати частково невідбуте покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.12.2017 року.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України .
Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.
Ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 14 квітня 2021 року ОСОБА_4 застосовано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання останньому міри запобіжного заходу ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області, а саме з 14 квітня 2021 року з розрахунком одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 65, 66, 67, 70, 71,72,81 185 КК України, ст. ст. 100,368- 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

Засудив:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сквирського районного суду Київської області від 21.12.2017 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту обрання останньому міри запобіжного заходу ухвалою Слідчого судді Сквирського районного суду Київської області, а саме з 14 квітня 2021 року з розрахунком одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.
Речові докази:
пшеницю загальною вагою 61,5 кг., яку передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суд через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1