В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відео конференції за допомогою системи «Easycon» кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000057 від 4 березня 2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілих ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин
Обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області № 205/1206 2/205/540/2012 від 24 квітня 2012 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 6 квітня 2012 року і до досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_9 . Однак обвинувачений ОСОБА_3 , в період з 1 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, не маючи обмежень та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштувався, на обліку у Жмеринській міськрайонний філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебував, про свої джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти на утримання дітей не сплачував, допустивши заборгованість по аліментах на суму 10695 грн, що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів, допустивши загальну заборгованість по аліментах в період з 24 квітня 2012 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 143665 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною першою статті 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Досліджені судом докази
У вчиненому кримінальному проступку обвинувачений ОСОБА_3 винним себе не визнає, погоджується надавати показання. Пояснює, що він знає за рішення суду про необхідність сплати аліментів на утримання його двох дітей. Його дійсно не раз викликала державний виконавець і попереджувала про кримінальну відповідальність за несплату аліментів. Однак він злісно не ухилявся від сплати аліментів, а завжди сплачував стільки, скільки була можливість. У 2020 році у нього був дохід 10000 грн, але з цієї суми він аліментів не сплатив. Того року на обліку у службі зайнятості не стояв. З розміром заборгованості по аліментах згоден. Від виступу в судових дебатах та при наданні останнього слова відмовився.
Однак вина обвинуваченого у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому частиною першою статті 164 КК України, повністю доведена показаннями законного представника потерпілих, свідків, матеріалами кримінального провадження.
Законний представник потерпілих ОСОБА_5 у судовому засіданні надає показання, що обвинувачений просто не бажає сплачувати аліменти і злісно ухиляється від їх сплати. Вона робить такий висновок з його поведінки. Коли вона телефонує йому і просить матеріально допомогти, він нецензурно відповідає їй. З отриманих у 2020 році 10000 грн він не перерахував їй ні копійки. Сам має за що одягнутись та харчуватись, значить, має кошти. Їй в якості аліментів перераховує незначні суми, і то нерегулярно. Її не цікавить міра покарання, на розгляд суду, нехай виконує свій обов`язок і надає грошову допомогу на утримання своїх дітей, одне з яких є інвалідом з дитинства і є дитиною з особливими потребами.
Свідок ОСОБА_10 головний державний виконавець Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області у судовому засіданні надає показання, що виконавче провадження про стягнення з обвинуваченого аліментів надійшло з м.Херсон 3 лютого 2017 року, відкрито провадження в ДВС м.Жмеринки 30 травня 2017 року. Заборгованість по аліментах станом на 1 жовтня 2015 року становила 20689,76 грн. ОСОБА_3 сплачував аліменти нерегулярно і не у встановлених судовим рішенням розмірах. Станом на листопад 2018 року заборгованість вже була 40429,66 грн. З травня 2018 року ОСОБА_3 аліментів не платив. У зв`язку з несплатою аліментів ДВС обмежило його у виїзді за межі країни, керуванні транспортними засобами та полюванні. Вона викликала обвинуваченого, попереджувала про можливість настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів. Якось він прийшов з матір`ю, вів себе агресивно, погрожував їй. Вона виходила по місцю його проживання, однак вийшла мати і повідомила, що сина немає, він працює неофіційно у м.Вінниці. Виклики до державного виконавця обвинуваченим ігноруються. Відносно нього 15 квітня 2021 року складався протокол за статтею 183-1 КУпАП. До цього було також кримінальне провадження за статтею 164 КК України, закрите за відсутністю складу кримінального проступку. Заборгованість по аліментах станом на 1 січня 2021 року складала 120420,45 грн, на 1 грудня 2021 року 147440,87 грн. Обвинувачений має сплачувати у місяць 3041,58 грн.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надає показання, що обвинувачений з дружиною восени 2018 року збирали у неї малину, приблизно п`ять разів, вона заплатила йому 1000-1500 грн. У 2019 році вона його не пам`ятає, а в 2020 році його точно не було на зборі малини.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні надає показання, що вона є матір`ю обвинуваченого. Її син три роки був в АТО, і вона передавала його дружині грошові кошти в рахунок аліментів. І поштою також пересилала. Гроші давав син. Коли 1000 грн, коли 4000, а коли і 5000 грн. З жовтня по грудень 2020 року син був вдома, підробляв.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 ч.1 КК України, повністю доведена :
- витягом з ЄРДР про реєстрацію 4 березня 2021 року заяви ОСОБА_5 про злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дітей її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (а.с.64-65);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 , яка просить прийняти міри до її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , який злісно ухиляється від сплати аліментів на двох дітей (а.с.66-68);
- розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 31 грудня 2020 року 136525,40 грн, з якого видно, що у 2020 році ОСОБА_3 жодного разу не сплачував аліменти (а.с.70);
- постановою від 30 листопада 2018 року головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, яка винесена у зв`язку з утворенням заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів (а.с.71);
- постановою від 30 листопада 2018 року головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, яка винесена у зв`язку з утворенням заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів (а.с.72);
- постановою від 30 листопада 2018 року головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, яка винесена у зв`язку з утворенням заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів (а.с.73);
- постановою від 30 листопада 2018 року головного державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка винесена у зв`язку з утворенням заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів (а.с.74);
- копією виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області № 205/1206 2/205/540/2012 від 24 квітня 2012 року, згідно з яким обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 6 квітня 2012 року і до досягнення повноліття старшою дитиною ОСОБА_9 (а.с.77);
- копією виклику державного виконавця від 17 вересня 2019 року, яка викликала ОСОБА_3 на 23 вересня 2019 року у зв`язку з наявністю боргу по виконавчих документах (а.с.78);
- копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 1 січня 2021 року, яка складає 136525,40 грн (а.с.79);
- копією вимоги державного виконавця від 17 лютого 2021 року, яка вимагала від ОСОБА_3 негайно приступити до сплати заборгованості по аліментах (а.с.80);
- довідкою з Жмеринської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості від 9 березня 2021 року про те, що ОСОБА_13 перебував на обліку з 2 листопада 2018 року по 6 листопада 2018 року, працевлаштований до АТ «Укрзалізниця», з того часу до центру зайнятості не звертався (а.с.81);
- довідкою управління праці та соціального захисту населення Жмеринської міської ради від 9 березня 2021 року, згідно з якою ОСОБА_13 не є отримувачем будь-яких видів державних соціальних допомог, компенсацій та пільг (а.с.82);
- відомістю № 6363 за березень 2021 року податкової служби про відсутність доходів обвинуваченого у 2018-2020 роках (а.с.84).

Оцінка доказів
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 КПК України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а також визнані і не оспорюються стороною захисту.
Суд не приймає до уваги невизнання вини обвинуваченим і вважає таку його позицію намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення з огляду на таке.
Як видно з обвинувального акту, досудове слідство обвинувачує ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати аліментів з 1 жовтня по 31 грудня 2020 року і виникненні заборгованості за цей період зі сплати аліментів на суму 10695 грн.
В матеріалах кримінального провадження міститься розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений старшим державним виконавцем ОСОБА_10 , з якого видно, що обвинувачений з 1 жовтня по 31 грудня 2020 року взагалі не сплачував аліменти, як не сплачував їх і до того з 1 січня по 1 жовтня 2020 року (а.с.70). Підстав не брати до уваги цей документ у суду немає. Тим більш, що його визнав обвинувачений.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердила факт злісного ухилення обвинуваченого від сплати аліментів, вимагала від нього виконання цього обов`язку (а.с.80). Підстав не брати до уваги ці показання у суду також немає.
Поведінка обвинуваченого до інкримінованого періоду також свідчить про його злісне ухилення від сплати аліментів. Це видно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за 2019 рік (а.с.76), за 2021 рік (а.с.79), де вказано, що обвинувачений жодного разу не сплачував аліменти на утримання дітей. Хоча, як свідчать відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за третій квартал 2020 року він отримав 10000 грн доходу, але в наступному кварталі, яким є інкримінуємий йому період, жодних платежів в якості аліментів не здійснив (а.с.84). Про таку поведінку свідчать також постанови державного виконавця від 30 листопада 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.71-74), які виносились у зв`язку з утворенням заборгованості у ОСОБА_3 зі сплати аліментів.
Отже, судовим слідством установлено, що обвинувачений дійсно з 1 жовтня 2020 року по 31 грудня 2020 року не сплачував аліменти на утримання своїх двох неповнолітніх дітей. При цьому така несплата була злісною, оскільки перед цим періодом він мав грошові доходи; на роботу не влаштовувався, хоча не мав ніяких обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я; до державного виконавця на виклики не з`являвся, про свої неофіційні доходи не повідомляв.
Вказані обставини частково підтвердив і сам обвинувачений, який в судовому засіданні повідомляв, що не міг тривалий час здійснювати грошові перекази для погашення заборгованості по аліментах через скрутне матеріальне становище та відсутність коштів. Однак вказані обставини в будь-якому разі не звільняли його від виконання ним батьківських обов`язків щодо утримання його неповнолітніх дітей, а отже не давали йому підстав протягом тривалого часу не сплачувати аліменти, які призначені рішенням суду.
Представлені обвинуваченим докази на підтвердження відсутності в його діях складу кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, як то : довідку про проходження військової служби у Збройних силах України та прийняття участі у бойових діях у 2014-2016 роках (а.с.83); копії чеків про перерахування грошових коштів на утримання дітей у 2021 році (а.с.98); розписками представника потерпілих про отримання грошових коштів від обвинуваченого у 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018 роках (а.с.99-105); довідку про роботу обвинуваченого у ТОВ «Ель Дорадо» з 9 липня 2021 року по 29 липня 2021 року (а.с.106) суд не приймає до уваги, вважає ці докази неналежними, оскільки вони ніяк не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, це закріплено у статті 62 Конституції України. Однак загальновідомим є той факт, що життєдіяльність людини потребує задоволення її біологічних (їжа, вода) та матеріальних потреб (одяг тощо). У обвинуваченого, як живої людини, ніяк не могла бути відсутність таких потреб у вказаний та теперішній періоди. Судовим слідством таких фактів не встановлено. Тому це ще одна підстава, яка підтверджує факт злісного ухилення від сплати аліментів на утримання своїх дітей.
Таким чином суд, зберігаючи відповідно до вимог частини шостої статті 22 КПК України об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), і його дії слід кваліфікувати за частиною першою статті 164 КК України.

Відомості щодо особи обвинуваченого
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , підтверджується ксерокопією його паспорта серії НОМЕР_1 , який виданий 23 липня 2013 року Жмеринським РВ УМВС (а.с.46).
Обвинувачений ОСОБА_3 є учасником бойових дій, про що свідчить його посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 5 липня 2016 року (а.с.47).
Згідно з довідкою від 10 березня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_3 раніше несудимий (а.с.48).
Відповідно до довідок № 106 та № 125 від 10 березня 2021 року Жмеринської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за лікуванням останніх п`ять років не звертався (а.с.49-50).
Відповідно до довідки № 76 від 10 березня 2021 року квартального комітету «Постройки» м.Жмеринки Жмеринського району Вінницької області ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_2 , склад сім`ї батько, мати, сестра, два племінники (а.с.51).
Згідно з характеристикою цього ж квартального комітету, ОСОБА_3 характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило (а.с.52).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання
Обставин, які у відповідності із статтею 66 КК України пом`якшують покарання, та які у відповідності із статтею 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком; особу винного, який характеризується посередньо, раніше несудимий; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Статтею 17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав: «Для того щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
Санкцією частини першої статті 164 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арешту на строк до трьох місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Суд враховує, що виходячи з принципу справедливості покарання, в даному конкретному випадку суд має застосувати більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний кримінальний проступок, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді кримінального провадження, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі в умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком з обмеженнями, передбаченими статтею 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень
Цивільний позов не заявлявся, речових доказів та процесуальних витрат немає.
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 КК України і обрати йому покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік шість місяців.
У відповідності із статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.
Згідно з частиною першою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького Апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_14