Справа № 455/1465/21
Провадження № 1-кс/455/318/2021
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 21.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2021 року прокурор Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 21.09.2021 року у відділення поліції № 1 Самбірського РВП скеровано рапорт старшого оперуповноваженого Управління міграційної поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 та письмове повідомлення від заступника начальника НОМЕР_1 прикордонного загону з ОРД начальника головного оперативно-розшукового відділу ОСОБА_5 про те, що ним спільно під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що 18.09.2021 року громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно з іншими невстановленими особами здійснив незаконне переправлення десяти громадян Афганістану через державний кордон України в напрямку Республіки Польща, а саме на поблизу прикордонного знаку 442-443 неподалік АДРЕСА_1

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , який працює старшим оперуповноваженим прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, встановлено, що о 12 год. 40 хв. 19.09.2021 від співробітників Прикордонної варти Республіки Польща надійшла інформація про затримання ними десятьох громадян Афганістану (2 жінки та 8 чоловіків, з яких 5 неповнолітніх) на відстані 4 км від державного кордону в лісовому масиві поблизу АДРЕСА_2 , на напрямку 443 прикордонного знаку. Вищевказані іноземці незаконно перетнули державний кордон з України в Республіку Польща на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться в межах Самбірського району, Львівської області. В ході проведених оперативно-розшукових заходів спільно з управлінням міграційної поліції ГУНП у Львівській області встановлено, що їх незаконне переправлення через державний кордон з України до Республіки Польща, разом з іншими, невстановленими на даний час особами, організував громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської обл., який зареєстрований в АДРЕСА_3 . Вказана особа, 18.09. 2021 року здійснила безпосередній супровід іноземців з українського прикордоння на територію Республіки Польща та замовивши для мігрантів послуги таксі, привезла їх в лісовий масив, розташований впритул до державного кордону і в подальшому особисто перевела вказаних мігрантів по лісовому масиві через державний кордон України, показавши їм лісові стежки, кудою можна оминути пости працівників державної прикордонної служби. Після переведення нелегальних мігрантів через державний кордон, повертаючись на територію України, 20.09.2021 року ОСОБА_6 був затриманий в адміністративному порядку прикордонним нарядом Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за незаконний перетин державного кордону з Республіки Польща в Україну на напрямку 442-443 п/зн. Під час проведення прикордонно представницької зустрічі, українською стороною було надане фото ОСОБА_6 працівникам правоохоронних органів Республіки Польща, в результаті чого польська сторона повідомила, що при пред`явленні фото останнього, двоє із затриманих громадян Афганістану, а саме ті особи, які повнолітні, підтвердили, що саме дана особа переводила їх через державний кордон та організувала їх переправлення. Також затримані нелегальні мігранти впізнали серед фотографій речей, які були виявлені в рюкзаку ОСОБА_6 , свої три пари кросівок, які вони мали з собою як змінне взуття та котрі він у них відібрав, пояснивши що це зайвий вантаж, котрий ускладнює рух по лісу в гірській місцевості. Сторони дійшли згоди, що громадянин України ОСОБА_6 , переводив 10 нелегальних мігрантів громадян Афганістану через державний кордон з України на територію Республіки Польща, в районі 442-443 п/зн 18.09.2021 року. Під час спілкування із ОСОБА_6 та під час огляду речей, які він мав з собою, було встановлено, що він має з собою невеликий рюкзак зеленого та матерчасту сумку чорного кольору. З дозволу ОСОБА_6 в його присутності було проведено огляд вказаних речей, в результаті чого було встановлено, що в рюкзаку та сумці у нього були наступні речі: паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_6 , металевий розвідний гайковий ключ, годинник, фонарик, парасоля, чорний чоловічий плащ, камуфляжні штани, камуфляжну чоловічу куртку, мобільний телефон марки «XIAOMI» з IMEI1 НОМЕР_2 та IMEI2 НОМЕР_3 та із сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_4 ; три пари дорослих кросівок, з яких одна пара кросівок чоловічих чорного кольору, друга пара чоловічих кросівок коричневого кольору та третя пара жіночих кросівок чорного та фіолетового кольорів; куртка осіння чорного кольору, шматяні штани чорного кольору, рулон фольги, банка зі невідомим порошком із різким специфічним запахом, який згідно свідчень спеціалістів-кінологів прикордонної служби, призначений для того, щоб службові собаки не змогли взяти слід; а також виявлено серед його особистих речей грошові кошти в сумі 2000 (з яких 600 грн. він заплатив таксисту, котрий за його проханням перевозив нелегальних мігрантів впритул до державного кордону України) грн. та 5 Доларів США, які він отримав від того, що продав питну воду нелегальним мігрантам та окремо від куртки капюшон балоновий темно-синього кольору. ОСОБА_6 було виявлено на дорозі сполученням с. Княжпіль - м. Добромиль, а саме він перебував у салоні автомобіля таксі марки «Мерседес» чорного кольору з р/н НОМЕР_5 за кермом якого був водій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель м.Старий Самбір, який пояснив працівникам прикордонної служби, що його послуги таксі замовив ОСОБА_6 , який попросив ОСОБА_8 забрати його з с.Мігово та відвести в м.Старий Самбір, що він і зробив. Під час проведення першочергових оперативно-розшукових заходів, працівниками ДПСУ було обстежено зворотній слід руху ОСОБА_6 , тобто обстежено його маршрут, яким він рухався зі сторони Республіка Польща через державний кордон в напряму України. Таким чином на його маршруті руху на території України, а саме впритул до державного кордону поблизу с. Мігово в лісовому масиві виявлено і вилучено одну пару чоловічих кросівок чорного кольору із білими полосками, шапку чорного кольору та дерев`яні ложки. ОСОБА_6 неодноразово потрапляв в поле зору ОРП у зв`язку із причетністю до незаконного переміщення тютюнових виробів та незаконного переправлення осіб через державний кордон на ділянці ВПС «Смільниця». З 02.10.2018 року відбував покарання у місцях позбавлення волі в Республіці Польща у зв`язку із незаконним переміщенням тютюнових виробів з України в Республіку Польща на ділянці ВПС «Мігово». 18.04.2021 року в порядку угоди «Про реадмісію осіб» був переданий на територію України.

22.09.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Відповідно до Ухвали слідчого судді Старосамбірського районного суду ОСОБА_1 від 24.09.2021 року, по місцю проживання ОСОБА_6 було проведено обшук в його квартирі АДРЕСА_4 , з метою відшукання нелегальних мігрантів-громадян іноземних держав, а також матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Під час проведення обшуку у кімнаті зліва від коридору, у кімнаті ОСОБА_6 було виявлено рацію марки (АLO-Fend) із трьома зарядними пристроями до неї, стаціонарну радіостанцію ТТІ, пристрій для фото фіксації рухомих об`єктів (фотолавушка) зеленого кольору, системний блок АСЕR, записник зеленого кольору, записник-зошит, банківська карточка (Ощад банку НОМЕР_6 , тречкарти «Київстар» із ном. НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_8 , НОМЕР_10 , НОМЕР_8 , стречкарта Vodafone 0, стречкарта Плюс - 722356263, стречкарта Оrange 503521516, паперова коробка від моб. Тел. Nokia-1.4 із IMEIL1 НОМЕР_11 , IMEIL1 НОМЕР_12 та вилучено.

Тому, у випадку накладення арешту на вищевказані речі, на яких містяться сліди злочину та могли бути знаряддям вчинення злочину, інформацію яка міститься на них, може бути використати як доказ перебування вище вказаної особи у місці вчинення злочину та дозволить проводити подальші слідчі (розшукові) дії для документування її злочинної діяльності та притягнення до відповідальності винуватих. В результаті дослідження та перевірки можна встановити зв`язок підозрюваного із іншими особами у період готування та вчинення злочину, а також коло осіб, з якими вона виходила на зв`язок і які можуть бути причетні до його вчинення.

Оскільки на вилучених речах можуть міститися сліди скоєного злочину та бути знаряддям вчиення злочину, тому вони визнані речовими доказами. А тому, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту.

Враховуючи вищенаведене, з метою недопущення відчуження вилучених під час обшуку житла підозрюваного ОСОБА_6 вищеперерахованих речей, які визнані речовим доказом, встановлення всіх обставин події, запобігти можливості його пошкодження, знищення, просить постановити ухвалу про накладення арешту на вилучені під час обшуку житла підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 речі, котрі йому належать, а саме: рацію марки (АLO-Fend) із трьома зарядними пристроями до неї, стаціонарна радіостанція ТТІ, пристрій для фото фіксації рухомих об`єктів (фотопастка) зеленого кольору марки LTL-Acorn, системний блок марки «АСЕR», записник зеленого кольору та записник-зошит, банківська карточка (Ощад банку НОМЕР_6 ), стречкарти «Київстар» із ном. НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_8 , НОМЕР_10 , НОМЕР_8 , стречкарти Vodafone 0, стречкарта Оrange 503521516, стречкарта Плюс 722356263, паперова коробка від моб. Тел. Nokia-1.4 із IMEIL1 НОМЕР_11 , IMEIL1 НОМЕР_12 , шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаними предметами, оскільки можуть містити на собі сліди вчинення злочину та бути знаряддям вчинення злочину. Клопотання про арешт майна розглядати без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації інформації.

Правова кваліфікація ч.2 ст.332 КК України.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в клопотанні прокурор просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації технічними засобами.

У відповідності до положень ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.09.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження, користування та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000380 від 21.09.2021 року, постановою про визнання речовим доказом від 27.09.2021 року, повідомленням про підозру від 22.09.2021 року, протоколом обшуку від 24.09.2021 року, ухвалою слідчого судді від 24.09.2021 року від 24.09.2021 року, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи. А тому, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на, а саме:

- рацію марки (АLO-Fend) із трьома зарядними пристроями до неї,

-стаціонарна радіостанція ТТІ,

-пристрій для фото фіксації рухомих об`єктів (фотопастушка) зеленого кольору марки LTL-Acorn,

-системний блок марки «АСЕR»,

-записник зеленого кольору та записник-зошит,

-банківська карточка (Ощад банку НОМЕР_6 )

-стречкарти «Київстар» із ном. НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_8 , НОМЕР_10 , НОМЕР_8 ,

-стречкарти Vodafone 0,

-стречкарта Оrange 503521516,

-стречкарта Плюс - 722356263

-паперова коробка від моб.тел. Nokia-1.4 із IMEIL1 НОМЕР_11 , IMEIL1 НОМЕР_12 , шляхом заборони, відчуження, розпорядження та користування вказаними предметами, оскільки можуть містити на собі сліди вчинення злочину та бути знаряддям вчинення злочину.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речового доказу.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1