ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1690/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000579, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кочержинці Уманського р-ну Черкаської обл., українки, громадянки України, з повною вищою освітою, працюючої в ТОВ «Грундфос Україна» на посаді фахівця з методів розширення ринку збуту, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2005 р.н. та малолітню дитину 2018 р.н., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 29.06.2021 року, приблизно о 17 год. 40 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , допустила порушення вимог пункту 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та підпункту «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що вона керуючи вищевказаним транспортним засобом, рухаючись по проїзній частині вул. Тростянецька, зі сторони вул. Ревуцького у м. Києві, та зупинившись на вимогу червоного (забророняючого рух в її напрямку) сигналу світлофору, усвідомлюючи, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, проявила неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не дочекавшись зміни світлофорного режиму, відновила рух на червоний сигнал світлофору, виїхала на регульований пішохідний перехід, в межах якого скоїла наїзд на пішоходів ОСОБА_4 та її неповнолітню доньку ОСОБА_7 , які в цей час переходили проїзну частину дороги вул. Тростянецька у м. Києві, по зазначеному пішохідному переходу, справа на ліво по напрямку руху автомобіля «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_1 , на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження.
Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянні пішоходам ОСОБА_4 тілесних ушкодження у вигляді: закритої травми лівої гомілки: синця (без опису морфології) з боку передньої поверхні лівої гомілки; багатоуламкового перелому проксимального епіметафізу великогомілкової кістки лівої гомілки (зі зміщенням уламків); багатоуламкового перелому головки лівої малогомілкової кістки (зі зміщенням), які в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: садно (без опису морфології) вилиці зліва; синця у ділянці обох повік; рани (визначена клінічними лікарями як забійна, довжиною до 4 (см)) у лобно-скроневій ділянці; крововиливи у м`які тканини параорбітально зліва (з емфіземою тканин); перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи (з наявністю рідини в пазусі); перелому лівої передньої стінки лобної пазухи зліва (з наявністю рідини в пазусі); перелому лівої скроневої кістки (з переходом соскоподібний відросток, повітряні комірки); перелому основи лобної кістки зліва, комірок решітчастої кістки (з переходом на праву стінку клиноподібної пазухи, турецьке сідло, з наявністю рідини в пазусі та комірках решітчастої кістки); перелому та деформації носової перетинки; перелому медіальної стінки лівої орбіти (з явищами пневмоцефалії зліва); субарахноїдального крововиливу, епідурального крововиливу зліва над скроневою часткою; крововиливу у речовину головного мозку у скроневій частці, дві рани (визначені клінічними лікарями як забійні) правої кисті, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину за обставин, встановлених в мотивувальній частині вироку, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась. Показала, що вона, 29.06.2021 року, приблизно о 17 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у середній смузі проїзною частиною вул. Тростянецька, після відвідування лікаря, їхала зі старшою донькою додому. Вона була засмучена через проблеми зі здоров`ям. На світлофорі вона зупинилась на червоний сигнал світлофора. Автомобілі, що були у правій смузі, розпочали рух, але вона не побачила, що для них була зелена стрілка, яка дозволяла рух праворуч на червоне світло при відсутності перешкод. В цей час вона почула сигнали з автомобілів, що були позаду, і, не пересвідчившись у тому, що ще не загорілось зелене світло, та через бус, який виконував поворот на перехресті з вул. Вербицького, не побачивши, що переходом йшли пішоходи, розпочала свій рух, внаслідок чого збила жінку з дитиною. Вона відразу зупинилась та викликала швидку. Вказала, що дуже шкодує за те, що сталось, вибачалась за скоєне, зазначила, що одразу стала надавати матеріальну допомогу потерпілим.
За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченої, яка повністю визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_6 у тому що вона, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження та потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК України.
Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки, відношення обвинуваченої до скоєного, яка вину визнала в повному обсязі, вибачилася перед потерпілими.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченої, яка працює, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, проживає за місцем реєстрації, характеризується виключно позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами, є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частини статті. Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що робота обвинуваченої безпосередньо пов`язана з керуванням транспортними засоби, а службовим автомобілем вона користується час від часу, з огляду на обставини справи та характер допущеного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, даних щодо особи винної, наявності по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до скоєного, враховуючи думку потерпілої та законного представника потерпілої, які в поданих заявах підтвердили надання підтримки та матеріальної допомоги з боку обвинуваченої, вказали про примирення з останнньою та просили не позбавляти її волі і не позбавляти права керування транспортними засобами, суд вважає, що обвинувачена зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2021 року, на автомобіль марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 - скасувати.
Речовий доказ, а саме:
- автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20-Б повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 10 115 грн. 36 коп.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя