Справа № 457/398/21
провадження №1-кп/457/61/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Трускавець
Трускавецький міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження №0000011 від 23 січня 2021 року та матеріали кримінального провадження №0000031 від 04 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Залізничного районного суду м.Львова від 10 березня 2021 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання 4(чотири) роки 2 (два) місяці,
у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,-
в с т а н о в и в :

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 будучи раніше судимим, востаннє 09 червня 2020 року Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнении від відбуваня покарання із іспитовим строком на 1 рік на шлях виправлення не став, а повторно вчинив злочини проти власності за наступних обставин.
Так, 20 січня 2021 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , шляхом підбору ключа, проник у приміщення квартири АДРЕСА_2 звідки умисно таємно, повторно викрав кухонну індукційну плиту марки «Beko» вартістю 5000 гривень, чим заподіяв ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, у період з 22 год 00 хв 02 березня до 09 год 00 хв 03 березня 2021 року ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом зламу замка дверей проник у автомобіль марки «VolkswagenTransporter», який був припаркований на АДРЕСА_3 звідки умисно таємно, повторно викрав кутову шліфмашинку марки «Waler» вартістю 700 гривень та кутову шліфмашинку марки «Зенит» вартістю 600 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1300 гривень.
Крім того, в ніч з 02 на 03 березня 2021 року ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом зламу замка дверей автомобіля, проник у автомобіль марки «VolkswagenGolf», який був припаркований на АДРЕСА_4 , звідки умисно таємно, повторно викрав бензопилу ланцюгову марки «Dnipro» вартістю 1200 гривень, чим завдав ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.
Крім цього, в ніч з 03 на 04 березня 2021 року ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне проникнення до володіння особи, грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадянина на недоторканість житла, умисно, без відома власника, за відсутності визначених законом підстав і в порушення встановленого законом порядку, шляхом пошкодження шибки вікна, таємно проник у приміщення будинку АДРЕСА_5 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , чим порушив право на недоторканість її володіння.
Крім того встановлено, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим востаннє 10 березня 2021 року Залізничного районного суду м. Львова від за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді чотирьох років та двох місяців позбавлення волі на шлях виправлення не став, а знову вчинив умисні корисливі злочини проти власності.
Так, 26 лютого 2021 року, о 17 год. 48 хв., ОСОБА_3 , використовуючи текстові оголошення з продажу товарів на інтернет сайті «OLX» та використовуючи номер мобільного оператора НОМЕР_1 , з метою заволодіння майном інтернет користувачів, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, усвідомлюючи, що виконувати взяті на себе фінансові зобов`язання щодо купівлі майна він не має наміру, повідомив ОСОБА_6 про те, що він хоче в неї придбати мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5» та гіроскутер, а також те що перерахунок грошових коштів в розмірі 4500 гривень за придбаний товар він здійснить через платіжний термінал IBOX.
В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_6 , шляхом введення в оману останню про здійснення оплати за товар, надіслав на її номер через мобільний додаток «Viber» фотографію квитанції про оплату грошових коштів в сумі 4523 гривень через платіжний термінал IBOX, яку заздалегідь виготовив за допомогою комп`ютерної техніки.
У зв`язку з чим, ОСОБА_6 не усвідомлюючи про злочинний умисел останнього, будучи впевненою у правдивості його дій та щирості намірів, 26 лютого 2021 року о 18 год. 18 хв., за допомогою служби таксі передала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5» та гіроскутер ОСОБА_3 за адресою, яку вказав останній, а саме: АДРЕСА_6 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 , шляхом обману, повторно заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 5» вартістю 1300 гривень, та гіроскутером вартістю 2000 гривень, які належать ОСОБА_6 на загальну суму 3300 гривень.
Крім цього, в ніч з 02 на 03 квітня 2021 року, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, яким є автомобіль, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, шляхом підбору ключа до замка дверей проник в автомобіль марки «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_10 та який був припаркований у внутрішньому дворі біля будинку АДРЕСА_4 , звідки умисно, таємно, повторно викрав акумуляторну батарею «Amega» потужнісю 60 Ah вартістю 900 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на вказану суму.
Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, проте направили на адресу суду заяви, в яких просять підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити у їх відсутності, щодо проведення судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечують. Щодо міри покарання покладаються на думку суду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив факти викладені у обвинувальних актах. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила суд задоволити цивільний позов заявлений до обвинуваченого. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 щодо міри покарання покладається на думку суду.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом у відкритому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Також судом у відкритому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки обвинувачений вчинив незаконне проникнення до житла. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також судом у відкритому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки обвинувачений заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочинів, особу винного, а саме те, що на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його матеріальне становище, те, що скарг за місцем проживання не надходило.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання судом є рецидив злочину.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Залізничного районного суду м.Львова від 10 березня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч.1 ст. 263 КК України та із застосуванням ст. 70, 71 КК України призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (два) місяці позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з моменту набрання вироку законної сили.

Судом враховуються висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у справі №390/235/19 та від 25 червня 2018 у справі № 511/37/16-к згідно яких після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. А також якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчиняв злочини як до так і після ухвалення попереднього вироку Залізничного районного суду м.Львова від 10 березня 2021 року, а тому, йому слід визначити за вказані злочини покарання з урахуванням норм ст.ст. 70, 71 КК України.

У ході розгляду кримінального провадження цивільний позивач ОСОБА_5 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2034,09 грн., моральної шкоди у розмірі 3000 грн. а всього коштів на загальну суму 5034, 09 грн. У позовній заяві вказує, що внаслідок кримінальних правопорушень їй було спричинено матеріальну шкоду на суму 2034,09 грн. на підтвердження чого долучено докази до матеріалів справи, та моральну шкоду оскільки зазнала душевних страждань та емоційного виснаження.

Окрім цього, цивільним позивачем ОСОБА_11 заявлено цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в розмірі 6000грн. та моральну шкоду в розмірі 6000грн., а всього коштів на загальну суму 12000грн. У позовній заяві зазначає, що протиправними діями ОСОБА_3 йому було спричинено значну шкоду, зокрема значні матеріальні витрати та перенесення ним душевних страждань.

Дослідивши матеріали позовної заяви, долучених до неї матеріалів та матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що цивільні позови слід задовольнити.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду. Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.
Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_11 була заподіяна матеріальна шкода, а тому позов цій частині підлягає задоволенню.
Щодо стягнення моральної шкоди суд вважає, що потерпілим дійсно була заподіяна моральна шкода, так як останні зазнали моральних страждань,а тому з врахуванням всіх обставин справи суд вважає необхідним задоволити позов в частині моральну шкоди в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України та стягнути з обвинуваченого витрати в користь держави за проведення у кримінальному провадженні експертиз.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
за ч.1 ст.162 КК України 1 рік обмеження волі;
за ч.2 ст.190 КК України 2 роки позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року призначити покарання у вигляді 4 років та 2 місяців позбавлення волі.
За ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуте покарання призначене вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 4 років та 4 місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання за ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14 травня 2021 року з урахуванням вироку Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року.
Речовий доказ кутову шліфмашинку марки «Waler», яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 .
Речовий доказ ланцюгову бензопилу марки «Dnipro», яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, повернути потерпілому ОСОБА_9 .
Речові докази два DVD-R диски з записом камери спостереження, розміщеної ззовні на будинку АДРЕСА_4 у період часу з 21 год. 00 хв. 02 квітня 2021 року по 08 год. 00 хв. 03 квітня 2021 року, на якій зафіксовано крадіжку акумуляторної батареї з автомобіля ВАЗ-21013, що долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ змив, який поміщений у паперовий конверт, що зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, знищити.
Речовий доказ таблиць з трьома слідами пальців рук, яку поміщено у пакет, що долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 1511,90 грн. в користь держави витрат за проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_5 та ОСОБА_11 до ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 2034,09 грн. на відшкодування майнової шкоди, 3 000 грн. моральної шкоди, а всього 5034,09 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_11 6 000 грн. на відшкодування майнової шкоди, 6 000 грн. моральної шкоди, а всього 12 000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1