Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/818/21
Провадження № 1-кп/499/77/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали виділеного кримінального провадження №0000127 від 23.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ,не працюючого, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.297 КК України
В С Т А Н О В И В:

05 березня 2021 року приблизно о 13:25 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою, маючи заздалегідь заготовлену для вчинення злочину сокиру, прийшли на кладовище села Богунове, Березівського району, Одеської області, з метою заволодіння металевими предметами, які знаходяться на могилах. Перебуваючи на кладовищі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (кримінальне провадження відносно якого виділено та зупинено, в зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук), помітили місце поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке було огороджено металевим парканом, після чого в них виник злочинний умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходилися на могилі, а саме зазначеним парканом.
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння речами із місця поховання, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та їх місць поховання, діючи умисно, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , впевнившись у відсутності небезпеки викриття зі сторони інших осіб, шляхом застосування фізичної сили та використовуючи заздалегідь заготовлену сокиру демонтували та незаконно заволоділи металевим парканом у кількості чотирьох чавунних секцій, що знаходилися на вищевказаній могилі в подальшому розпорядившись ними на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого діяння, в скоєному розкаявся, в подальшому подібне вчиняти намірів не має.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав письмоу заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, зазначив, що матеріальну шкоду йому не відшкодовано, міру покарання просить призначити на розсуд суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, та у суду немає сумнівів у добровільності його позицій, йому роз`яснено про позбавлення його права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень ОСОБА_4 суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.297 КК України незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене за попередньою змовою осіб, з корисливих мотивів.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, вислухавши показання обвинуваченого суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєному кримінальному правопорушенні передбаченого ч.3 ст.297 КК України є доведеною, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України та п.1постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 , суд визнає, що обставин які б обтяжували покарання судом не встановлено.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює,а відповідно не має джерела доходу, на обліку у лікаря психіатра,нарколога не перебуває.За місцем проживання характеризується посередньо, скарг не надходило. Також суд враховує, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому злочині та щиро розкаявся.
Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, тому з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи характеризуючі дані особи винного, щире каяття, на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, також відношення обвинуваченого до скоєного, також що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зіст.9 Конституції Українитаст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Долю речових доказів по справі вирішити під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
Цивільний позов по справі не подавався.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 297 КК України, і на підставі санкцій даної статті призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки на період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Долю речових доказів по справі вирішити під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1