В И Р О К
16 листопада 2021 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, який має повну середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого:
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
29 вересня 2018 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), здійснював рух на проїзній частині вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, зі швидкістю не менше 101,6 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху в населеному пункті.
В цей же час, проїзну частину вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, зліва направо по ходу руху водія ОСОБА_7 перетинав пішохід ОСОБА_8 ..
Під час руху, в районі опори ЛЕП №220, водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_8 , та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на нього шляхом вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, за умови руху зі швидкістю, яка не перевищувала дозволену в населених пунктах, належних заходів до дотримання дозволеного швидкісного режиму не вжив.
Своїми діями водій ОСОБА_7 , порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
- п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
- п.12.9 «б» «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7».
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, згідно з висновками судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди №9-763 від 23.11.2018, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 ..
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місті ДТП.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3396 від 01.10.2018, смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів. Всі ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що загрозливі для життя на момент спричинення, знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. З огляду на масивність травм, наявність ознак струсу тіла, висоти розташування крововиливів на ногах, перелому кісток правої гомілки, можливо припустити, що ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом.
Допитаний у судовому засіданні 02.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України, фактично не визнав повністю. Від дачі показань відмовився, на підставі ст.63 Конституції України, лише пояснив наступне. Обставини які мали місце 29.09.2018 року на проїзній частині вул. Прибережна магістраль у м. Запоріжжя за його участю та пішохода ОСОБА_8 виглядали як умисні дії пішохода, спрямовані на позбавлення себе життя. Керований ним автомобіль на момент ДТП не рухався з тією швидкістю, яка вказана в обвинувальному акті. Він застосував екстрене гальмування, надавив на педаль гальма і не відпускав до зупинки автомобіля, тому від його автомобіля переривчатий слід гальмування не міг утворитися на дорозі. У зв`язку з травмою ока від уламків скла, він не міг повноцінно приймати участь у огляді місця події, подати свої зауваження на протокол огляду місця події. Вважає, що сліди гальмування його автомобіля на схемі до протоколу огляду місця події та місце наїзду зображені невірно. Під час руху до моменту ДТП попереду нього рухався «Бус».
Незважаючи на повне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у скоєнні злочину, за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст. ст. 85-87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо в судовому засіданні, а саме: показанням потерпілого, свідків, висновками експертиз, даними протоколів процесуальних дій та іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.
Допитаний в судовому засіданні 02.11.2021 року потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що отримав 30.09.2018 року, приблизно о 07-00 годині ранку телефонний дзвінок від дружини знайомого його батька. Вона пояснила, що напередодні вечором сталося ДТП в наслідок якої його батько ОСОБА_8 загинув. Після чого він зібрався та пішов до матері за адресою АДРЕСА_3 та в подальшому займався організацією похорон. Батько за життя перебував на пенсії, а також мав комерційну фірму, яка не працювала але існувала. Батько мешкав з матір`ю, мешкали вони вдвох, стосунки були у них добрі. На передодні спілкувався з батьком, ніяких негаразд у нього не було. Було нормальне, спокійне життя. Обвинувачений шкоду не відшкодував, хоча така допомога пропонувалась але без зазначення розміру.
Допитаний в судовому засіданні 12.09.2019 року свідок ОСОБА_11 , суду пояснив що, 29.09.2018 року у вечірній час доби, рухався за кермом автомобілю «Chevrolet Aveo» по вул. Прибережна магістраль с Жовтневого в Орджонікідзевський район, від ТЦ «Ашан» в напрямку каскаду фонтанів «Райдуга». Рухався в середній смузі. В районі автосалону його випередив автомобіль «BMW» на литовських номерах і почав віддалятися. Перед автомобілем «BMW» був ще один автомобіль, так як бачив задні ліхтарі. На відстані він побачив людину, яка з протилежного боку дороги перетинає проїжджу частину через усі шість смуг. Перед тим, як бігти, ця людина пропустила транспортний засіб, якій рухався на зустрічних смугах і в цей момент почав бігти та побачив автомобіль «BMW». Водій автомобілю «BMW» відразу зреагував, побачив людину, яка бігла, почав екстрено гальмувати. Вказана людина пробігла три смуги зустрічного напрямку, першу смугу та майже другу смугу проїжджої частини в напрямку руху автомобілю «BMW». У середній смузі зупинився а потім різко побіг під автомобіль «BMW». Водій вказаного автомобілю почав гальмувати. Там був бордюр і йому нікуди було діватися. В той час шов невеликий дощ.
На питання прокурора свідок ОСОБА_11 пояснив наступне. Дорога була трохі волога. В напрямку його руху, в районі ДТП горіли ліхтарі. В його напрямку руху були три смуги для руху. Він рухався зі швидкістю 60 70 км/год.. Попереду нього рухався автомобіль, марку не знає, бачив лише задні ліхтарі на відстані більш ніж 100 метрів. Він звернув увагу на автомобіль «BMW» коли він знаходився позаду. Побачив його в праве заднє дзеркало, коли той почав його випереджувати. Автомобіль «BMW» рухався у правій смузі. Швидкість цього автомобілю була на 10 15 км/год більше. Пішохода він помітив в той час, коли автомобіль «BMW» його випередив. Пішохід тільки починав бігти. Автомобіль «BMW» віддаляється приблизно на 50 метрів. В цей момент пішохід біг. На пішохода він звернув увагу коли автомобіль, який рухався перед автомобілем «BMW», пішохода ще не проїхав. Пішохід почав бігти до розподільної смуги. Коли опинився на розподільній смузі, пропустив той автомобіль і почав далі бігти. Автомобіль «BMW» в цей момент рухався у правій смузі. Пішохід практично увесь час біг, біг не повільно, під кутом, наближаючись до автомобілю. Пішохід пробіг до зупинення майже 5 смуг 3 смуги зустрічного напрямку, потім одну (ліву) смугу проїжджої частини в напрямку руху автомобілю «BMW», на другій (середній) смузі пішохід спочатку зупинився на долю секунди, а потім побіг. Автомобіль «BMW» пішохід бачив. Не побачити пішохода водій «BMW» міг через засліплення зустрічним автомобілем, відволікання на дзеркала заднього огляду. Брав участь у слідчому експерименті, було відтворення обстановки ДТП, показував темп руху пішоходу. З протоколом знайомився та підписував, складалася схема ДТП з якою також знайомився.
На питання представника потерпілого свідок ОСОБА_11 пояснив наступне. Він рухався з постійною швидкістю. Видимість пішохода з його автомобілю була достатньою. Пішохода бачив до самого контакту з автомобілем. Між автомобілем «BMW» та автомобілем який рухався попереду вказаного автомобілю, інших транспортних засобів не було. Автомобіль «BMW» рухався ближче до середньої смуги, а коли побачив пішохода, змістився ближче до бордюру справа.
На питання захисників, свідок ОСОБА_11 пояснив наступне. Під час руху шов невеличкий дощ. Коли сталася ДТП дощ припинився. Під час слідчого експерименту дощу не було. Під час слідчого експерименту використовувався один автомобіль. Видимість водія ОСОБА_7 за участю свідка під час слідчого експерименту не встановлювалась. Встановлювалась видимість дороги, її елементів, пішохода. Гальмування автомобіля «BMW» почув по звуку резини. Чи кидав водій «BMW» педаль гальмів під час гальмування, йому не відомо. В загальмованому стані вказаний автомобіль проїхав приблизно 10 метрів. Силует пішохода був темний, не привертав уваги.
На питання суду, свідок ОСОБА_11 пояснив, що коли він вперше побачив пішохода, автомобіль «BMW» його автомобіль тільки випередив. Чи міг водій «BMW» під час випередження бачити пішохода, свідку не відомо, можлива водію заважала, наприклад, стійка автомобілю. Кут оглядовості у них був різний. Він бачив пішохода через вітрове скло, у водія ОСОБА_7 був інший кут оглядовості. Вважає, що водій «BMW» міг побачити пішохода в момент початку гальмування. Якщо б пішохід залишився стояти на середній смузі, наїзду б не відбулося. Наїзд відбувся боковою частиною автомобілю, в районі лівої фари. В момент увімкнення стоп сигналів автомобілю «BMW», пішохід знаходився приблизно на початку середньої смуги.
Від допиту свідка ОСОБА_12 сторона обвинувачення відмовилась в судовому засіданні 26.09.2019 року і ця відмова прийнята судом.
За клопотанням сторони захисту, судом допитано свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ..
Допитана в судовому засіданні 31.10.2019 року свідок ОСОБА_13 , пояснила, що приблизно рік тому, автомобіль в якому вона рухалася було зупинено на Набережній магістралі та запропоновано взяти участь в якості свідків у огляді місця ДТП. На місці ДТП лежав чоловік, з боку стояв автомобіль. В її присутності проводилися заміри.
На питання захисника, свідок ОСОБА_13 пояснила, що під час огляду місця поді спочатку вимірювався гальмівний шлях за допомогою рулетки. Слід гальмування вона бачила, пам`ятає лише один, довгий, прямий. З протоколом огляду місця події та додатками до нього, ознайомлювалася. На інші запитання не відповіла так як не пам`ятає.
На питання прокурора свідок ОСОБА_13 пояснила, що освітлення проїжджої частину було, де які ліхтарі працювали. При ознайомлюванні з протоколом огляду місця події зауваження ніхто не вносив. З протоколом також знайомився водій таксі, з яким вона їхала.
Допитаний в судовому засіданні 31.10.2019 року свідок ОСОБА_14 , пояснив, що подія відбулася приблизно рік тому. Він рухався на своєму автомобілі по Набережній магістралі, де був зупинений працівниками поліції, які попрохали його бути понятим при огляді місця події. Попереду було видно, що стоїть автомобіль, лежить людина на дорозі і він надав згоду на участь у огляді. Час був приблизно 23-30, місце огляду - Набережна магістраль в районі парку Перемоги. На дорозі стояв автомобіль «BMW», якій мав пошкодження: вм`яте лобове скло з лівого боку, пом`яте крило і пошкоджене бокове дзеркало. Робітники поліції попрохали його та жінку, з якої він їхав, бути присутніми при здійсненні замірів. Вони стояли поруч. Потім складався протокол.
На питання захисника, свідок ОСОБА_14 пояснив, що має водійський стаж більше 12 років. Погода під час проведення огляду місця події була холодною, було сиро, але дощу не було, дорога була сухою. Гальмівний шлях був не цільний, проглядався з двох (права, ліва) сторін. В одному місці довга гальмівна смуга, метрів 30 35, потім смуга переривалася і продовжувалась далі до місця, де стояв автомобіль. Праве переднє колесо ударялося о бордюр, що видно по сліду шин та подряпинах на диску і бордюр не перетинало і далі смуга йшла по асфальту. Сліди шин були криві. При їх вимірюванні використовували рулетку. На інші запитання не відповів, так як не пам`ятає.
На питання прокурора, свідок ОСОБА_14 пояснив, що при ознайомленні з протоколом огляду місця події та додатків до нього, зауваження ніхто не вносив.
Від допиту свідка ОСОБА_12 сторона захисту відмовилась в судовому засіданні 24.09.2020 року і ця відмова прийнята судом.
Під час судового слідства судом досліджено письмові докази сторони обвинувачення, а саме:
Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2018 року, з додатками: схема ДТП, фототаблиця, DVD-R диск з відеозаписом, відповідно якого, 29.09.2018 в період часу з 21 години 30 хвилин по 30.09.2018 01 годину 00 хвилини, слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_16 , понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 було проведено огляд місця події за фактом дорожньо-транспортної пригоди на вул. Прибережна магістраль в районі опори ЛЕП №220., під час проведення якого було зафіксовано дорожню обстановку на місці ДТП (т.1 а.с.114-132).
Під час огляду місця події були встановлені наступні вихідні дані: темний час доби; погода ясна, без опадів; тип дорожнього покриття: асфальтобетон; стан дорожнього покриття на момент ДТП: зволожене, чисте; ділянка проїзної частини в місці ДТП пряма, горизонтальна; місце ДТП знаходиться на проїзній частині вулиці Прибережна магістраль, в районі електроопори № 220, на смузі руху у напрямку вул. Лермонтова; проїзна частини вул. Прибережна Магістраль в м. Запоріжжі призначена для руху в двох напрямках, має по три смуги руху у кожному напрямку: в напрямку вул. Лермонтова права смуга руху шириною 4,0 м, середня - 4,0 м, ліва - 4,2 м; у напрямку вул. Української загальна ширина проїзної частини 12,1 м. Смуги руху поділені розділювальною смугою (конструктивно виділеним газоном) шириною 3,5 м; праворуч та ліворуч від проїзної частини встановлено бордюрні каміння, за яким, праворуч розташоване ґрунтове узбіччя, поросле травою, шириною 5,6 м. Стан узбіччя - зволожене; в місці ДТП дорожні знаки відсутні, наявна дорожня розмітка 1.5, яка поділяє попутні смуги руху; місце наїзду автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), під керуванням водія ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_8 знаходиться на правій смузі руху в напрямку вул. Лермонтова, на відстані 3,4 м від правого краю проїзної частини та 3,7 м від опори ЛЕП № 220 в напрямку вул. Української; автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), під керуванням водія ОСОБА_7 до ДТП технічно справний, без пасажирів, без вантажу; видимість дороги для водія ОСОБА_7 нічим не обмежена та складає більше 300 м.. В протоколі огляду місця події від 29.09.2018 також зазначена слідова інформація на місці пригоди, кінцеве розташування автомобіля, його пошкодження та розташування трупа описані та схемі до нього.
Повідомлення вих.26-30/202 від 24.10.2018 року Запорізького обласного центру з гідрометеорології на запит слідчого №726/6-18 від 18.10.2018, відповідно до якого 29.09.2018 : 18 година та 21 година відповідно: температура повітря 17,5/15.0; напрямок та швидкість вітру штиль/ північний 3/8 м/с; метеорологічна дальність видимості 10 км/11.7 км.; атмосферні явища не зареєстровані/не зареєстровані (т.1 а.с.141).
На 34-44 хвилині відеозапису, коли в верхній лівій частині кадру відображається час 09/29/2018 SAT 20:06:20 в кадрі з`являються два автомобілі: перший «Chevrolet Aveo» сріблястого кольору автомобіль за зовнішніми ознаками схожий на той, яким керував на момент ДТП свідок ОСОБА_11 , що рухається по середній смузі, та другій - «BMW 530D», сріблястого кольору автомобіль, за зовнішніми ознаками схожий на той, яким керував на момент ДТП водій ОСОБА_7 .. Автомобіль «BMW 530D» випереджає автомобіль «Chevrolet Aveo» та продовжує прямолінійний рух в напрямку вул. Лермонтова однією частиною по правій смузі руху, а іншою по центральній. Вказані транспортні засоби зникають з кадру на 35:48 хвилині відеозапису коли в верхній лівій частині кадру відображається час 09/29/2018 SAT 20:06:23. Після того, як вказані автомобілі зникають з кадру, інші транспортні засоби в кадрі з`являються на 35:53 хвилині відеозапису, коли в верхній лівій частині кадру відображається час 09/29/2018 SAT 20:06:29, тобто після того як автомобілі «BMW 530D» та «Chevrolet Aveo» зникають з кадру, 6 секунд часу відеозапису на проїзній частині, в напрямку вул. Лермонтова транспортні засоби не рухаються (т.1 а.с.144).
Протокол проведення слідчого експерименту від 26.10.2018 року, з додатками: схема, фототаблиця., відповідно до якого слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 за участю свідка ОСОБА_11 , потерпілого ОСОБА_10 , у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 проведено слідчий експеримент, яким встановлено наступне.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_11 , пішохід ОСОБА_8 перетинав проїзну частину вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, по якій транспортні засоби рухаються в напрямку вул. Лермонтова, в темпі бігу, зліва направо по ходу руху транспортних засобів, під кутом (в напрямку вул. Української). Місце виходу пішохода на проїзну частину з розділювального газону знаходиться на відстані 7,7 м від місця наїзду в напрямку вул. Лермонтова. Перетинаючи проїзну частину, пішохід ОСОБА_8 , добігши до місця, яке знаходиться на відстані 4,2 м від правого краю проїзної частини та 0,7 м від місця наїзду на пішохода в напрямку вул. Лермонтова зупинився і, сумніваючись продовжити йому рух чи ні, один раз хитнувся вперед, потім назад і, відновивши рух, продовжив бігти до місця наїзду. Під час зупинки амплітуда рухів тулуба в кожну сторону склала 20 см. З моменту початку руху до моменту зупинки пішохід ОСОБА_8 подолав 10,6 м за час: Т.1 3,5 сек, Т.2 3,4 сек; Т.3 3,3 сек. Зупинившись, хитаючись вперед і назад, пішохід простояв час: Т.1 0,7 сек, Т.2 0,8 сек; Т.3 0,7 сек. З моменту відновлення руху до моменту наїзду пішохід ОСОБА_8 подолав 1,1 м за час: Т.1 0,7 сек, Т.2 0,8 сек; Т.3 0,8 сек (т.1 а.с.172-178). Автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), відповідно до показів свідка ОСОБА_11 , рухався на відстані 2,4 м від правого габаритного краю автомобіля до правого краю проїзної частини зі швидкістю не менше 80 км/год; перед наїздом на пішохода водій ОСОБА_7 застосував гальмування та відворот вправо; в попутному з автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) напрямку, попереду нього ніякі транспортні засоби не рухалися, нічого не обмежувало видимість дороги та пішохода для водія ОСОБА_7 (т.1 а.с.172-178).
Протокол проведення слідчого експерименту від 31.10.2018 року, з додатками: схема, фототаблиця., відповідно до якого слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , за участю свідка ОСОБА_12 , у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 проведено слідчий експеримент, яким встановлено наступне.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_12 , пішохід ОСОБА_8 перетинав проїзну частину вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, в темпі бігу, зліва направо по ходу руху транспортних засобів, які рухалися в напрямку вул. Лермонтова, під прямим кутом. Він побачив пішохода в момент виходу тим на проїзну частину, по якій транспортні засоби рухаються в напрямку вул. Української та спостерігав за ним до того моменту, коли він добіг до місця, яке знаходиться на відстані 7,1 м від місця виходу його на проїзну частину. Вказану відстань пішохід подолав за час: Т.1 2,3 сек; Т.2 2,2 сек; Т.3 2,2 сек. Після цього він на пішохода не дивився, звернув на нього увагу в момент наїзду. За цей час пішохід подолав відстань 17,3 м за час: Т.1 6,5 сек; Т.2 6,1 сек; Т.3 6,2 сек (т.1 а.с.179-186);
Протокол додаткового огляду події від 02.11.2018 року з додатками схема, фототаблиця, відповідно до якого слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , за участю водія ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого ОСОБА_7 пояснив механізм ДТП відповідно до яких, пішохід ОСОБА_8 перетинав проїзну частину вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, по якій транспортні засоби рухаються в напрямку вул. Лермонтова, в темпі бігу, зліва направо по ходу руху транспортних засобів, під кутом (в напрямку вул. Української). Місце виходу пішохода на проїзну частину з розділювального газону знаходиться на відстані 7,7 м від місця наїзду в напрямку вул. Лермонтова. Перетинаючи проїзну частину, пішохід ОСОБА_8 , з моменту виявлення його водієм ОСОБА_7 не зупинявся, рухався з постійним швидким темпом, який на експериментальному відрізку довжиною 5,0 м склав: Т.1 1,5 сек, Т.2 1,45 сек; Т.3 1,55 сек; автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) рухався на відстані 2,4 м від правого габаритного краю автомобіля до правого краю проїзної частини зі швидкістю приблизно 70 км/год; в попутному з автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) напрямку, попереду нього, в середній смузі, на відстані 5,2 м від правого краю проїзної частини, зі швидкістю приблизно 60 км/год рухався легковий автомобіль «Chevrolet Aveo» сірого кольору; в попутному з автомобілем «Chevrolet Aveo» сірого кольору напрямку, попереду нього, в середній смузі, на відстані 5,3 м від правого краю проїзної частини, зі швидкістю приблизно 60 км/год рухався легковий автомобіль темного кольору в кузові седан. Відстань від передньої частини автомобіля «Chevrolet Aveo» сірого кольору до передньої частини автомобіля темного кольору під час руху склала 26,5 м; на відстані 43,0 м до місця наїзду передньої частини автомобілю «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) та «Chevrolet Aveo» сірого кольору порівнялися та перший випередив останнього; видимість пішохода ОСОБА_8 для водія ОСОБА_7 настає в позиції № 2 настає видимість верхньої частини тулуба (можливо розпізнати, що на проїзній частині знаходиться пішохід). Після цього пішохід постійно знаходиться в полі зору водія; до наїзду водій ОСОБА_7 гальмування не застосовував.
Небезпека для руху для водія ОСОБА_7 , відповідно до механізму, вказаного свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_21 виникає з моменту виходу пішохода на проїзну частину вул. Прибережна магістраль в м. Запоріжжі, по якій транспортні засоби рухаються в напрямку вул. Лермонтова, з розділювального газону.
Небезпека для руху для водія ОСОБА_7 , відповідно до механізму, вказаного ним виникає з моменту виявлення пішохода, тобто з позиції № 2. (т.1 а.с.187-193).
Протокол слідчого експерименту від 29.11.2018 року, відповідно до якого слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 , понятих ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , провів слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_7 відмовився виїжджати на місце ДТП, пояснивши, що повністю підтримує надані ним покази під час додаткового огляду місця події від 02.11.2018 (т.1 а.с.194).
Висновок експерта №3396 від 01.11.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2018 року, у якому, зокрема зазначено:
1. Смерть ОСОБА_23 настала від поєднаної тупої травми голови, тулубу та кінцівок з численними переломами кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів.
3. Всі ушкодження утворилися незадовго до настання смерті, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що загрозливі для життя на момент спричинення, знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
4. Всі ушкодження, які виявлені при експертизі трупа ОСОБА_8 , утворились за механізмом тупої травми.
4. З огляду на масивність травми, наявність ознак струсу тіла, викладений вище механізм утворення окремих груп ушкоджень, висоту розташування крововиливів у ногах, перелому кісток правої гомілки, можна припустити, що ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися в результаті дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні рухомого транспортного засобу з пішоходом. Найбільш ймовірно, на момент отримання ушкоджень ОСОБА_8 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні.
5. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,7 проміле; не виявлено: метилового, пропілових, бутилових, амілових спиртів. Вказана концентрація етилового спирту в крові у живих осіб, зазвичай викликає сильне алкогольне сп`яніння (т.1 а.с.200).
Висновок експерта №9-697 від 31.10.2018 року судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів», проведеної на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2018 року, відповідно до якої: на момент проведення експертного дослідження рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) знаходилась у працездатному стані (т.1 а.с.216-223).
Висновок експерта судової інженерно-транспортної експертизи №9-763 від 23.11.2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2018 року, з використанням вихідних даних отриманих за наслідками проведення огляду місця події, додаткового огляду місця події за участю ОСОБА_7 , слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , відповідно до якого:
1. З технічної точки зору покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_21 щодо механізму даної дорожньо-транспортної пригоди можуть відповідати дійсності.
2. З технічної точки зору покази водія ОСОБА_7 щодо механізму даної дорожньо-транспортної пригоди є неспроможними.
3. Водій ОСОБА_7 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам пп. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
4. У даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
За показами свідка ОСОБА_11 дії водія ОСОБА_7 також не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України; при цьому за цими показами невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пп 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.
За показами свідка ОСОБА_21 оцінити дії водія ОСОБА_7 стосовно виконання ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, а також визначити, чи знаходиться невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам пп 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України у причинному зв`язку з подією даної ДТП, не надається можливим, оскільки у даній дорожній ситуації за цими показами вирішити питання щодо технічної можливості вказаного водія уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 не є можливим. При цьому слід відмітити, що за умови руху пішохода ОСОБА_8 з моменту, коли свідок ОСОБА_21 перестав дивитись на нього, до моменту наїзду з постійним темпом перпендикулярно межам проїзних частин вул. Прибережна магістраль, дії водія ОСОБА_7 не відповідають вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з подією даної ДТП.
Згідно з показами водія ОСОБА_7 оцінити його дії стосовно виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, а також визначити, чи знаходиться невідповідність його дій вимогам пп 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України у причинному зв`язку з неспроможністю показів водія ОСОБА_7 щодо механізму ДТП.
5. За показами свідка ОСОБА_24 водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним транспортного засобу при русі з дозволеною у населених пунктах швидкістю.
За показами свідка ОСОБА_21 у даній дорожній ситуації вирішити питання щодо технічної можливості водія ОСОБА_7 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 не є можливим, оскільки вказаний свідок деякий час до моменту наїзду не бачив пішохода та визначити характер (з постійним темпом або його зміною) і траєкторію руху пішохода до наїзду експертним шляхом не надається можливим. При цьому слід відмітити, що за умови руху пішохода ОСОБА_8 з моменту, коли свідок ОСОБА_21 перестав дивитись на нього, до моменту наїзду з постійним темпом перпендикулярно межам проїзних частин вул. Прибережна магістраль, водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним транспортного засобу.
Визначити технічну можливість водія ОСОБА_7 уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно його показам не надається можливим у зв`язку з їх неспроможністю.
По питанням №1,2:
- З технічної точки зору відомості, які викладені, як з показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_21 так і водія ОСОБА_7 у вище вказаних частинах такі, що, в умовах місця пригоди, могли мати місце і не позбавлені технічного сенсу, а тому вони приймались для дослідження обставин механізму ДТП, необхідного для відповіді на поставлені запитання.
Зазначення параметрів переміщення пішохода, амплітуда його коливань під час зупинки з часом перебування на місці зупинки та розташування місця наїзду на нього, відносно меж проїжджої частини, які вказують в своїх поясненнях, відповідно, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_21 з водієм ОСОБА_7 в умовах місця пригоди могли мати місце оскільки вони не можуть бути спростовані чи підтверджені проведеним експертним дослідженням. При цьому відомості викладені:
- свідком ОСОБА_21 в частині темпу руху пішохода ОСОБА_8 по проїжджій частині дороги вул. Прибережна магістраль по якій організовано рух у напрямку вул. Української не приймались у зв`язку із відсутністю в цьому потреби, так як під час проведення дослідження приймались параметри переміщення пішохода на ділянці вказаної дороги по якій організовано рух у напрямку вул. Лермонтова;
- водієм ОСОБА_21 в частині темпу руху пішохода ОСОБА_26 в частині темпу руху пішохода ОСОБА_8 по проїжджій частині дороги вул. Прибережної магістралі по якій організовано рух у напрямку вул. Лермонтова не приймались у зв`язку із відсутністю в цьому потреби, так як під час проведення дослідження не приймалось до уваги положення автомобіля «BMW» від місця наїзду в момент об`єктивного виявлення водієм ОСОБА_7 із-за об`єкта, що обмежував оглядовість, пішохода ОСОБА_8 (позиція 2).
Окрім цього слід зазначити, що в ході проведеного дослідження встановлено, що:
- покази свідка ОСОБА_11 в частині того, що: швидкість руху автомобіля «BMW» становила 80 км/год; автомобіль «BMW» під час наїзду на пішохода перебував у загальмованому стані та стані маневрування такі, що, в умовах місця пригоди, могли мати місце і не позбавлені технічного сенсу з технічної точки зору спроможні, а тому вони були прийняті для дослідження необхідного для відповіді на поставлені запитання;
- покази водія ОСОБА_7 в частині того, що: швидкість руху автомобіля під його керуванням становила 70 км/год; в момент настання водієві ОСОБА_7 об`єктивної можливості виявити пішохода із-за попутного ТЗ автомобіль «BMW» перебував в положенні позиції №2 від місця наїзду; до наїзду на пішохода він гальмування не застосовував, за умови розташування місця наїзду на пішохода ОСОБА_8 на рівні початку відображення сліду гальмування переднього правого колеса автомобіля «BMW» так, що в умовах місця пригоди, не могли мати місце і позбавлені технічного сенсу з технічної точки зору не спроможні, а тому вони не були прийняті для дослідженні необхідного для відповіді на поставлені запитання.
По питанню №3
В даній дорожній обстановці зафіксовані матеріалами справи, водій автомобіля «BMW» ОСОБА_7 , для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
По питанню №4
В умовах місця пригоди зафіксованих матеріалами справи дії водія автомобіля «BMW» ОСОБА_7 :
- не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, не перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП;
- у варіантах таблиці №1-9, №11-18 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, не суперечили вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху;
- у варіанті №10 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП.
- якщо допустима швидкість руху в умовах місця пригоди становила 50 км/год, не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху і:
у варіантах №1-9 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження вони, з технічної точки зору, не перебували у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП;
у варіантах №11-18 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження вони, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
По питанню №5
При зафіксованих матеріалами справи вихідних даних водій автомобіля «BMW» ОСОБА_7 :
- під час руху з фактичною швидкістю (80…96.2 км/год):
у варіантах №1-9, №11-18 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
у варіанті №10 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
- під час руху з допустимою швидкістю (50 км/год, якщо така мала місце):
у варіантах №1-9 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
у варіантах №11-18 таблиці №1 додатку №1 до висновку експертного дослідження, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля по лінії руху пішохода (т.2. а.с.71-88).
За клопотанням сторони захисту, 03.06.2021 року проведено одночасний допит експертів ОСОБА_27 , яким складено висновок 9-763 від 23.11.2018 року дослідження обставин механізму ДТП та експерта ОСОБА_25 №10.1/033-Д від 03.07.2019 року дослідження обставин механізму ДТП.
Експерт ОСОБА_25 надав наступні пояснення.
Висновок підтримує в повному обсязі. Були використані вихідні дані, вказані в заяві захисника та матеріалів справи. Експертизу Запорізького НДЕКЦ бачив, висновок надавався для ознайомлення вихідних даних стан покриття зазначений зволожений, чистий. При зволоженому стані покриття береться коефіцієнт зчеплення, відповідно до рекомендованої літератури, методи експертного дослідження, зазначених у висновку. Мокрий стан може бути вологим без плівки, може бути з плівкою води, а тому коефіцієнт зчеплення на мокрих та пологих ділянках коливається від 0,4 до 0,6 умовних одиниць. Відповідно до цього коефіцієнту зчеплення визначається сповільнення транспортного засобу. Проте що необхідно брати нижню межу вказується в практичних рекомендаціях по здійсненню автотехнічних експертиз. Саме цей коефіцієнт було взято для дослідження. З висновку випливає, що при коефіцієнті зчеплення 0,6 це сповільнення транспортного засобу, аналогічного «BMW» , сповільнення 5,9 метрів в секунду, тому водій ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти пригоді, а якщо пішохід зупинявся на проїжджій частині, він мав технічну можливість уникнути пригоди навіть рухаючись з дозволеною швидкістю руху. При коефіцієнті 3,9 зчеплення, даний водій не мав технічної можливості уникнути ДТП шляхом зупинки до місця зіткнення і він не міг дати можливість пішоходу під час гальмування залишити його смугу руху. При коефіцієнту зчеплення на проїжджій частині 0,4, він не мав технічної можливості запобігти пригоді. Розбіжності у висновках лише у застосуванні коефіцієнту зчеплення.
Експерт ОСОБА_27 надав наступні пояснення.
Висновок підтримує в повному обсязі. Стан покриття є як вологій так і зволожений. У вихідних даних зазначено зволожене покриття. Експерту допускається обирати той чи іншій параметр при виконанні експертного дослідження відповідно до методичної літератури. Зволожене покриття відноситься до сухого покриття на яке поступала волога яка заповнила пори, відсутня плівка води, воно майже не відрізняється від сухого покриття Такий стан покриття може бути під час туману, підвищеної вологості повітря та інше, тобто без опадів. Він під час проведення експертизи не приймав що відповідно до вихідних даних «початок дощу». Вихідні дані однакові, але він не приймав таких даних, так як було зазначено «без опадів». Якщо були відомості про вологе покриття, коефіцієнт зчеплення також був би іншим.
З технічної точки зору, відомості, які викладені, як з показів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_21 та водія ОСОБА_7 , у вище зазначених частинах такі, що в умовах місця пригоди могли мати місце і не позбавлено технічного сенсу, а тому вони були прийнятими для дослідження обставин механізму ДТП, необхідного для відповіді на поставлені запитання.
Зазначення параметрів переміщення пішохода, амплітуда його коливань під час зупинки з часом перебування на місці зупинки та розташування місця наїзду на нього, відносно меж проїжджої частини, які вказують в своїх поясненнях, відповідно, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_21 з водієм ОСОБА_7 в умовах місця пригоди могли мати місце оскільки вони не можуть бути спростовані чи підтверджені проведеним експертним дослідженням. При цьому відомості викладені:
- свідком ОСОБА_21 в частині темпу руху пішохода ОСОБА_8 по проїжджій частині дороги вул. Пребережна Магістраль по якій організовано рух у напрямку вул. Української не приймались у зв`язку із відсутністю в цьому потреби, так як під час проведення дослідження приймались параметри переміщення пішохода на ділянці вказаної дороги по якій організовано рух у напрямку вул. Лермонтова;
- свідком ОСОБА_21 в частині темпу руху пішохода ОСОБА_8 по проїжджій частині дороги вул. Прибережна Магістраль по якій організовано рух у напрямку вул. Лермонтова на приймались у зв`язку із відсутністю в його показах відомостей про характер переміщення пішохода (зупинявся з подальшим поновленням руху чи ні, змінював рух чи ні) на стадії зближення з автомобілем до місця наїзду.
Окрім цього слід зазначити, що в ході проведеного дослідження встановлено, що:
- покази свідка ОСОБА_11 в частині того, що:
швидкість руху автомобіля «BMW» становила 80 км/год;
автомобіль «BMW» під час наїзду на пішохода перебував у загальмованому стані та стані маневрування праворуч, такі, що в умовах місця пригоди, могли мати місце і не позбавлені технічного сенсу з технічної точки зору спроможні, а тому вони були прийняті для дослідження, яке необхідне для відповіді на поставленні запитання;
- покази водія ОСОБА_7 в частині того, що:
швидкість руху автомобіля під його керуванням становила 70 км/год;
в момент настання водієві ОСОБА_7 об`єктивної можливості виявити пішохода із-за попутного ТЗ автомобіль «BMW» перебував в положенні позиції №2 від місця наїзду;
- до наїзду на пішохода він гальмування не застосовував, за умови розташування місця наїзду на пішохода ОСОБА_8 на рівні початку відображення сліду гальмування переднього правого колеса автомобіля «BMW», такі, що в умовах місця пригоди, не могли мати місце і позбавлені технічного сенсу з технічної точки зору не спроможні, а тому вони не були прийняті для дослідження, яке необхідне для відповіді на поставлені запитання.
По питанню №3
В зафіксованій дорожній обстановці водій автомобіля «BMW» ОСОБА_7 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.
По питанню №4
При зафіксованому механізмі пригоди дії водія автомобіля «BMW» ОСОБА_7 :
- не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, не перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП;
- у варіантах таблиці №1-9, №11-18 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, не суперечили вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
- у варіанті №10 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору, перебувало у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП;
- якщо допустима швидкість руху в умовах місця пригоди становила 50 км/год, не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України і:
у варіантах №1-9 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, вони, з технічної точки зору, не перебували у причинному зв`язку із настанням події даної ДТП;
у варіантах №11-18 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, вони, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
По питанню №5
При зафіксованих вихідних даних водій автомобіля «BMW» ОСОБА_7 :
Під час руху з фактичною швидкістю (80…94.3 км/год):
у варіантах №1-9, №11-18 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
у варіанті №10 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
- під час руху з допустимою швидкістю (50 км/год, якщо така мала місце):
у варіантах №1-9 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода;
- у варіантах №11-18 таблиці №1 додатку №3 до висновку експерта, мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування максимально ефективного гальмування із зупинкою автомобіля до лінії руху пішохода.
Висновок експерта за результатами проведення судової інженерно технічної експертизи з дослідження обставин механізму ДТП №10.1/032 від 02.08.2021 року є недопустимим доказом в розумінні ст.86 КПК України, так як отриманий в порядку не встановленому цим Кодексом, виходячи з наступного.
Вказана експертиза проведена на підставі заяви адвоката ОСОБА_6 від 05.07.2021 року в інтересах ОСОБА_7 .. Експертиза проведена експертом, якій проводив експертне дослідження обставин механізму ДТП, на підставі якого складено висновок №10.1/033-Д від 03.07.2019 року. Стороною захисту на вирішення експерту поставлені ти самі питання, що у попередній експертизі №10.1/033-Д від 03.07.2019 року.
Відповідно до ч. 2 ст.101 КПК України, кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи (п. 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5).
Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до ст.243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.
Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.
Разом з тим, на замовлення сторони захисту експертом проведено повторне експертне дослідження №10.1/032 від 02.08.2021 року яким досліджено ті самі об`єкти і вирішені ті самі питання, що й при проведенні первинної експертизи, що нормами КПК України не передбачено, так як повтору експертизу може бути проведено виключно на підставі ухвали суду з дорученням проведення експертизи іншому експерту.
Під час судового розгляду, стороною захисту подано клопотання про визнання доказів не допустимими, а саме: протокол огляду місця події з додатками до нього; речові докази взуття, стельки, куртку, мобільний телефон та ключниці з ключами; висновок експерта №9-763 судової інженерно-транспортної експертизи, яке обґрунтовано наступним.
Щодо протоколу огляду місця події від 29.09.2018 року, сторона захисту зазначає, що зазначений протокол містить не достовірну інформацію та неповну інформацію, зокрема: стану дорожнього покриття, слідчим не визначено видимість з місця водія, протокол огляду містить не повний огляд автомобілю, огляд автомобілю як речового доказу не проводився, вказано недостовірну інформацію про те, що всі колеса автомобіля не мають деформацій; протокол не містить опису слідів шин згідно зі схемою, не мають опису їх параметрів, протокол містить перелік вилучених з місця події предметів, речей але їх огляд не зафіксований; слідчий самостійно визначив місце наїзду: не зазначено яким чином було ідентифіковано сліди автомобіля, яким керував ОСОБА_7 ..
Щодо речових доказів, сторона захисту зазначає, що вказані речі визнано речовими доказами про те, жодного процесуального документа, відповідно до якого слідчий ідентифікував ці речі, як речі , що належали саме загиблому ОСОБА_8 не надано.
Клопотання сторони захисту в частині визнання недопустимим доказом висновок експерта №9-763 судової інженерно-транспортної експертизи обґрунтовується, тим, що слідчий на власний розсуд вказував для проведення експертизи недостовірні дані, зазначені ним в протоколі огляду місця події і що до стану дорожнього покриття і щодо погодних умов на момент ДТП і дані про механізм ДТП, отримані з показів ОСОБА_7 та слідчого експерименту за участю останнього, хоча ОСОБА_7 на той час перебував у поза процесуальному стані.
Клопотання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Як встановлено судом, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2018 року, з додатками: схема ДТП, фототаблиця, DVD-R диск з відеозаписом, відповідно якого, 29.09.2018 в період часу з 21 години 30 хвилин по 30.09.2018 01 годину 00 хвилини, слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_16 , понятих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також з участю ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , було проведено огляд місця події за фактом дорожньо-транспортної пригоди на вул. Прибережна магістраль в районі опори ЛЕП №220., під час проведення якого було зафіксовано дорожню обстановку на місці ДТП.
Відповідно до ст. 237 ч. 1 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Відповідно до частин 1,2 ст.238 КПК України, огляд трупа слідчим, прокурором проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо залучити судово-медичного експерта. Огляд трупа може здійснюватися одночасно з оглядом місця події, житла чи іншого володіння особи з додержанням правил цього Кодексу про огляд житла чи іншого володіння особи.
Частиною сьомою вказаної статті передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця або окремих речей, оглядати та вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. (ст. 104 КПК України) Відповідно до ст. 105 КПК України особою, яка провадила процесуальну дію до протоколу долучаються додатки, таким додатком можуть бути фототаблиці. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовленні, а також засвідченні підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні таких додатків. Статтею 106 КПК України передбачено, що протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.
Вищезазначений протокол відповідає вищезазначеним вимогам, підписаний слідчим та учасниками процесуальної дії, у тому числі ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_6 , без жодних зауважень.
Доводи сторони захисту про те, що протокол містить не достовірну інформацію та неповну інформацію, нічим не підтверджено та є припущенням.
Частиною 6 ст. 237 КПК України встановлено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Як встановлено судом, відповідно до протоколу огляду місця події від 29.09.2018 року, речі, зазначені у клопотанні сторони захисту, були вилучені, визнані речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 05.10.2018 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_10 , що не суперечить вимогам ст.237 КПК України.
В обґрунтування клопотання щодо визнання недопустимим доказом висновок експерта №9763 судової інженерно-транспортної експертизи, обґрунтовується невірними вихідними даними, що, як зазначено вище, нічім не підтверджується, слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , який не мав процесуального статусу на час вказаної процесуальної дії.
З приводу останнього, суд зазначає, що проведення слідчого експерименту за участю особи, яку надалі було визнано підозрюваним, не має наслідком визнання протоколу недопустимим доказом. Така правова позиція висловлена у постанові ВС від 30.05.2019 у справі № 164/1457/16-к. В даному випадку, саме з метою перевірки й уточнення наданих ОСОБА_7 відомостей стосовно обставин ДТП за його згодою було проведено слідчий експеримент за участю захисника. Жодних зауважень чи заперечень з приводу порушень його прав ОСОБА_7 при проведенні вказаної слідчої дії чи після її проведення стороною захисту не висловлювалося.
Крім того, матеріали кримінального провадження не містять відомості про те, що сторона захисту на стадії слідства порушувала питання щодо неправильності висновку експерта, заявляла слідчому клопотання про проведення іншої (наприклад, повторної або комісійної) експертизи.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів сторони захисту щодо недопустимості доказів у кримінальному провадженні.
Також суд не бере до уваги висновок експертного дослідження за результатами проведення дослідження з обставин механізму ДТП №10.1/033-Д від 03.07.2019 року проведене судовим експертом ОСОБА_25 за заявою від 10.05.2019 року про проведення інженерно-технічного експертного дослідження (автотехнічного) за спеціальністю 10.1 (дослідження обставин механізму ДТП), складеної адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 оскільки під час одночасного допиту експертів встановлено, що судовим експертом ОСОБА_25 застосовані невірні вихідні дані щодо стану дорожнього покриття під час ДТП, що суттєво вплинуло на остаточні висновки експерта.
Суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_7 доведена у повному обсязі сукупністю наданих стороною обвинувачення досліджених доказів, які логічні, послідовні і взаємоузгодженні, підстав сумніватися в їх достовірності судом не встановлено.
Дослідженими доказами сторони обвинувачення повністю підтверджується порушення обвинуваченим вимог п. 12.3, п.12.4, п.12.9 «б» Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Суд бере до уваги викладені докази при постановлені вироку.
Покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 висновків суду щодо винуватості ОСОБА_7 , не спростовують.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не винуватості, спростовуються показами потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_21 , висновками експертиз, та іншими дослідженими під час судового розгляду доказами, якими в сукупності встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, внаслідок порушення яких, обвинувачений скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .
Крім того, при ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст. 286 КК України.
Крім того, оцінюючи дії пішохода, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.14 Правил дорожнього руху України, пішоходам забороняється:
а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;
б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.
Згідно з матеріалами кримінального провадження суд, на підставі досліджених доказів встановив, що в діях потерпілого ОСОБА_8 як пішохода в даній події, вбачаються ознаки порушення вимог підпунктів «а», «б» п. 4.14 ПДР, які регламентують заборону пішоходам раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, суд зазначає, що той факт, що внаслідок порушення ПДР потерпілий ОСОБА_8 створив небезпеку для дорожнього руху, не викликає сумніву.
Однак незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди водій зобов`язаний був виконувати вимоги п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винними.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При визначенні ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, а також п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), яким встановлено, що при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який винним себе не визнав, завдану потерпілим шкоду не відшкодував, раніше не судимий, характеризується позитивно, з місця ДТП не скривався, намагався надати медичну допомогу потерпілому, викликав швидку допомогу, на обліках в КУ «ЗОНД», КУ «ЗОПЛ» не перебуває, відомостей щодо притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, матеріали справи не містить.
Не зважаючи на те, що потерпілі наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, суд враховує і ту обставину, що небезпеку для руху, а саме перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, а також здійснення вибігу на проїзну частину поза пішохідним переходом, в стані сильного алкогольного сп`яніння відповідно, до висновку експерта №3396, створено внаслідок власної протиправної поведінки пішохода ОСОБА_8 і є обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з застосуванням ст.75,76 КК України з іспитом строком на 3 (три) роки та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Суд вважає, що при призначенні такого покарання ОСОБА_7 , мета покарання передбачена ч. ч. 2, 3 ст. 50 КК України, буде досягнута. Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.
Також призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Потерпілим ОСОБА_10 подано цивільній позов до ОСОБА_7 , ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП» про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП, у якому просить:
1. Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП» 72 542 гривні в рахунок страхового відшкодування за спричинену шкоду, заподіяну смертю його батька ОСОБА_8 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, з яких: 27 866 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з його похованням та 44 676 гривень в рахунок регламентної виплати з відшкодування моральної шкоди.
2. Стягнути з ОСОБА_7 255 324 гривні в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної загибеллю батька ОСОБА_8 в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та 7000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позову вказує, що 29.09.2018 року, приблизно о 20-00 годині, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі, з боку вул. Української внапрямку вул. Лермонтова у м. Запоріжжі. В цей час батько позивача ОСОБА_8 перетинав Прибережну магістраль. Під час руху, водій ОСОБА_7 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, з причин значного перевищення швидкості руху у населених пунктах, не зміг зменшити швидкість руху до безпечної, внаслідок чого припустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , якій від отриманих травм загинув на місці ДТП.
Дорожньо-транспортною пригодою позивачу спричинено матеріальну шкоду і вигляді витрат, пов`язаних із похованням батька, а також моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав внаслідок загибелі рідної людини.
31.03.2018 року, строком на 1 рік, ОСОБА_7 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, яка керує забезпеченим транспортним засобом «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП», що підтверджується полісом АМ/3210389, відповідно до умов якого, ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000 гривень. На організацію та проведення поховання батька позивача було ви витрачено 27 866 гривень, що підтверджується договором замовлення та квитанцією до прибуткового ордеру, а також актом №2954 від 01.10.2018 року, додатком до касового ордеру і фіскальним чеком.
Крім матеріальної шкоди, позивачу спричинено колосальну моральну шкоду, яка полягає у душевному болю та стражданнях, які він зазнав в наслідок загибелі батька. За протиправних дій винної особи, позивач втратив рідну людину. Моральну шкоду оцінює в розмірі 300 000 гривень, яку необхідно стягнути з обох відповідачів: 44 676 гривень з відповідача ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП», 255 324 гривні з відповідача ОСОБА_7 ..
Відповідач ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП» та відповідач ОСОБА_7 правом на подання відзиву на скористалися.
Представник відповідача ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП» в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив.
Відповідач ОСОБА_7 визнав позов частково. В частині відшкодування моральної шкоди не визнав повністю. Проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, не заперечував.
Потерпілою ОСОБА_28 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, у якому просить стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяною загибеллю її чоловіка ОСОБА_8 у розмірі 300 000 гривень.
В обґрунтування позову вказує, що 29.09.2018 року, приблизно о 20-00 годині, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова у м. Запоріжжі. В цей час чоловік позивача ОСОБА_8 перетинав Прибережну магістраль. Під час руху, водій ОСОБА_7 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, з причин значного перевищення швидкості руху у населених пунктах, не зміг зменшити швидкість руху до безпечної, внаслідок чого припустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , якій від отриманих травм загинув на місці ДТП. Факт спричинення тілесних ушкоджень пішоходу ОСОБА_8 , які знаходяться в причинному зв`язку із злочинними діями водія ОСОБА_7 , в наслідок вказаної ДТП, підтверджується висновками судово-медичної експертизи №3396, яка проведена під час досудового слідства. Протиправними діями ОСОБА_7 їй спричинено колосальну моральну шкоду. У шлюбі з чоловіком вони прожили більше 40 років. Загибель рідної людини завдає їй нестерпний душевний біль та страждання. Ця втрата є непоправна та завдала їй величезну психологічну травму, яка вже ніколи не загоїться. Невизнання своєї провини та перекладання її на інших осіб і спроби уникнути відповідальності з боку ОСОБА_7 лише посилили глибину її страждань. Моральну шкоду оцінює у розмірі 300 000 гривень.
Відповідач ОСОБА_7 правом на подання відзиву не скористався. Позов не визнав повністю.
Потерпілою ОСОБА_29 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої ДТП, у якому просить стягнути з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяною загибеллю її брата ОСОБА_8 у розмірі 300 000 гривень.
В обґрунтування позову вказує, що 29.09.2018 року, приблизно о 20-00 годині, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі, з боку вул. Української в напрямку вул. Лермонтова у м. Запоріжжі. В цей час брат позивача ОСОБА_8 перетинав Прибережну магістраль. Під час руху, водій ОСОБА_7 , маючи можливість своєчасно виявити пішохода, з причин значного перевищення швидкості руху у населених пунктах, не зміг зменшити швидкість руху до безпечної, внаслідок чого припустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , якій від отриманих травм загинув на місці ДТП. Факт спричинення тілесних ушкоджень пішохода ОСОБА_8 , які знаходяться в причинному зв`язку із злочинними діями водія ОСОБА_7 , в наслідок вказаної ДТП, підтверджується висновком судово-медичної експертизи №3396, яка проведена під час досудового слідства. Протиправними діями ОСОБА_7 їй спричинено колосальну моральну шкоду. Загибель єдиного рідного брата завдає їй нестерпний душевний біль та страждання. Ця втрата є непоправна та завдала їй величезну психологічну травму, яка вже ніколи не загоїться. Невизнання своєї провини та перекладання її на інших осіб і спроби уникнути відповідальності з боку ОСОБА_7 лише посилили глибину її страждань. Моральну шкоду оцінює у розмірі 300 000 гривень.
Відповідач ОСОБА_7 правом на подання відзиву не скористався. Позов не визнав повністю.
Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
В силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
П. 23.1. ст. 23 цього Закону як шкоду, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначає: шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого; шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральну шкоду, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Відповідно до п. 24.1. ст. 24 цього Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку, рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається на підставі рішення суду.
Відповідно до статті 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Позовні вимоги ОСОБА_10 підлягають частковому задоволенню, вихідячі з наступного.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у якій загинув ОСОБА_8 , наявне настання страхового випадку.
Як встановлено судом, на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП», що підтверджується полісом АМ/3210389 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У даному випадку договір (поліс) обов`язкового страхування укладений із лімітом відповідальності на одного потерпілого у розмірі грошової виплати на суму 200 000 гривень (за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю), та у розмірі грошової виплати на суму 100 000 гривень (за шкоду заподіяну майну).
У даному ж випадку, наявний факт встановлення вини особи - вина ОСОБА_7 у ДТП визнана судом, ДТП є страховим випадком, що покладає на страховика обов`язок здійснити відшкодування завданої внаслідок ДТП за участі забезпеченого автомобіля третій особі (потерпілій) шкоди.
Як убачається з наданих позивачем ОСОБА_10 доказів, на поховання ОСОБА_8 позивачем було ви витрачено 27 866 гривень, що підтверджується договором замовлення та квитанцією до прибуткового ордеру, а також актом №2954 від 01.10.2018 року, додатком до касового ордеру і фіскальним чеком, які підлягають стягненню з ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП».
Також, відповідно до ст.27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених підпунктами „г і „ґ пункту 41.1 та підпунктом „в пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі становить 3723 гривні.
Таким чином, підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП» моральна шкода в розмірі 44 676 гривень, а всього 72 676 гривень.
Позовні вимоги ОСОБА_10 , ОСОБА_28 до ОСОБА_7 щодо стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Згідно з ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Таким чином, особою, яка має право на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю ОСОБА_8 , є його дитина ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_28 .
Так, у відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.
Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі», зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.
Суд керується також рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 р. і вважає, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення з обвинуваченого, аналізуючи обставини вчинення злочину, відсутності відшкодувань після вчинення ним протиправних дій, суд приходить до висновку, що з врахуванням смерті близької людини, непоправної втрати у вигляді загибелі рідної людини і душевних страждань, оскільки передчасна смерть ОСОБА_8 стала важкою психологічною травмою для його рідних та близьких, зокрема: сина ОСОБА_10 , дружини ОСОБА_28 , вони втратили підтримку і допомогу у житті.
Суд також враховує, що в діях потерпілого ОСОБА_8 як пішохода в дорожній ситуації, що склалася, вбачаються ознаки порушення вимог підпунктів «б», «г» п. 4.14 ПДР, які регламентують заборону пішоходам раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід, що відповідно до ст. 1193 ЦК України є підставою для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити вимоги потерпілих щодо відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_10 - 155 324 гривні та ОСОБА_28 - 200 000 гривень.
Таким чином, з ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди: на користь ОСОБА_10 155 324 гривень, на користь ОСОБА_28 200 000 гривень.
Також з ОСОБА_7 підлягають стягненню на користь ОСОБА_28 витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., які потверджені належними та допустимими доказами, та визнаються обвинуваченим.
Позовні вимоги ОСОБА_29 задоволенню не підлягають, так як вона є сестрою загиблого ОСОБА_8 , а тому не відноситься до переліку осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди завданої смертю фізичної особи, відповідно до ст.1168 ЦК України. Також суду не надано доказів проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_8 ..
На підставі ст.174 КПК України, арешт накладений, з метою збереження речових доказів, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2018 року на автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація), підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-763 від 23.11.2018 року в сумі 2860,00 грн., судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортних засобів №9-697 від 31.10.2018 року в сумі 1430,00 грн. на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, відповідно до якої суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення, і виконає покладені на нього судом такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ЮБІАЙ-КООП», ОСОБА_7 про відшкодування шкоди заподіяної ДТП задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЮБІАЙ-КООП» на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 27 866 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 44 676 гривень, всього 72 542 (сімдесят дві тисячі п`ятсот сорок дві) гривні.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 155 324 гривні, витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень, всього 162 324 (сто шістдесят дві тисячі триста двадцять чотири) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_28 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди заподіяної ДТП задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_28 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 (двісті тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_29 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП відмовити повністю.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2018 року на автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація).
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення: судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №9-763 від 23.11.2018 року в сумі 2860,00 гривень; судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортних засобів №9-697 від 31.10.2018 року в сумі 1430,00 гривень.
Речові докази: автомобіль «BMW 530D», реєстраційний номер НОМЕР_1 (литовська реєстрація) повернути ОСОБА_7 ; взуття, стельку, куртку, мобільний телефон, ключницю з ключами повернути ОСОБА_10 ; «DVD+R»-диск з відеозаписом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, «DVD+R»-диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, виданий ТОВ «НІКО ІСТАЙЛ ЗАПОРІЖЖЯ», залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1