Справа № 184/1424/21
Провадження № 1-кп/0182/983/2021
У Х В А Л А
Іменем України

05.08.2021 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополь кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2021 за № 0000101 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді Колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000101 від 06.06.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб, який закінчується 07 серпня 2021 року, мотивуючи обвинуваченням його у вчиненні вбивства, тобто умисного заподіяння смерті малолітній дитині та носіння, зберігання, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, продовженням існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не відпали, та полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного вище злочину ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років,або довічне позбавлення волі, останній не має постійного джерела доходу, втратив міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання, тому він без зайвих труднощів може змінити місце проживання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, яких судом ще не допитано, здійснювати на них фізичний та психологічний тиск з метою зміни показань. Інші, більш м`які запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , не зменшать наявність вказаних вище ризиків та не зможуть перешкодити їх реалізації, тому йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.
Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримала думку свого підзахисного.
Потерпіла не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
09 червня 2021 року ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 серпня 2021 року без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
За змістом ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Конституційний Суд України у Рішенні № 7-р/2019 від 25 червня 2019 року дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, визначених законами України.
За змістом норми ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський Суд з прав людини у рішенні від 20 травня 2010 року у справі "Москаленко проти України" зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.
У рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" Європейський Суд з прав людини вказав на те, що тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканості.
Суд погоджується з наведеними прокурором у клопотанні доводами про те, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлений судом під час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризик того, що обвинувачений під страхом тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, може переховуватись від суду.
Крім того, судом враховується, що по справі недопитані як потерпіла так і свідки, про що свідчить наявність обґрунтованого ризику тиску на цих осіб, з метою зміни ними своїх показань.
Враховуючи обставини провадження та те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що потягло за собою смерть малолітньої дитини, а людина її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні, згідно ст.3 Конституції України, найвищою соціальною цінністю, колегія суддів вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строкдії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не більше, ніж на 60 днів, тобто з 05.08.2021 року до 03.10.2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3