Провадження №1-кс/523/4921/21
УХВАЛА
про повернення клопотання про арешт майна

08 грудня 2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , отримавши внесене у кримінальному провадженні №0000899 від 03.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 від 06.12.2021 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:
06.12.2021 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, за яким 03.12.2021 року працівниками поліції за адресою: м.Одеса, пров.Авіаційний 19, зупинено автомобіль марки «Форд транзіт», номерний знак НОМЕР_1 , в кузові якого виявлено відрізки електричного кабелю.
Як слідує з клопотання, за матеріалами правоохоронних органів, СВ ВП №2 Одеського районного відділу №1 ГУНП в Одеській області розпочате кримінальне провадження №0000899 від 03.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а слідчий ОСОБА_2 просить слідчого суддю накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 15 мотків електричного кабелю, та в обґрунтування внесеного клопотання слідчий посилається на те, що означені мотки електричного кабелю є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
В силу ч.ч.1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 зазначеного Кодексу встановлено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно зі ст.171 наведеного Кодексу, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, наряду з іншим, повинні бути зазначені підстави і мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право на власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частина ч.3 ст.172 КПК України встановлює, що слідчий суддя чи суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк для усунення недоліків в сімдесят дві години, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Проте, у внесеному клопотанні всупереч приписам ч.2 ст.171 КПК України належним чином не викладено значення цього майна для потреб кримінального провадження у конкретному випадку, а в порушення ч.3 ст.132 вказаного Кодексу матеріали клопотання не містять відомостей щодо існування обґрунтованої підозри про вчинення відповідною особою кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування у конкретному випадку такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а матеріали означеного клопотання не містять відомостей щодо повідомлення в порядку ст.276 цього ж Кодексу певній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному провадженні.
Наряду з викладеним, слідчим ОСОБА_2 не зазначено контактної інформації власника предметів, на які пропонується накласти арешт, що у контексті ч.1 ст.172 КПК України унеможливлює належне сповіщення вказаної особи про дату, час й місце судового засідання та забезпечення його участі під час розгляду означеного клопотання.
Крім того, зі змісту матеріалів внесеного клопотання слідує, що під час патрулювання працівниками поліції, останніми 03.12.2021 року о 05:16 годині було зупинено автомобіль марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 .Огли, за порушення п.2.9.в «Правил дорожнього руху України», після чого вказаними працівниками поліції на підставі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку вказаного автомобіля, в ході якої в кузові виявлено відрізаний кабель (кабельно-провідникову продукцію) і металобрухт. На місце події викликано СОГ, до приїзду якої о 06:30 годині зазначена особа перебувала поряд з працівниками поліції протягом більше години.

Однак, ані матеріали внесеного клопотання, ані рапорт працівника УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5 , не містять відповідних документів чи доводів, що підтверджують правомірність застосованого заходу (на кшталт, складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення «Правил дорожнього руху» або внесення постанови компетентного органу з цього приводу).

Разом із тим, частиною 1 ст.209 КПК України регламентовано, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою, а за ч.5 ст.208 зазначеного Кодексу, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, який підписується особою, яка його склала, і затриманим.
Проте, зважаючи на виклик працівниками УПП слідчо-оперативної групи та перебування ОСОБА_4 .Огли поряд з працівниками поліції протягом більше години, матеріали внесеного до суду клопотання не містять відповідних відомостей щодо оформлення уповноваженою службовою особою будь-яких процесуальних документів про вищеописане затримання особи, що свідчить про фактичне обмеження права вказаної особи на свободу і особисту недоторканість за ст.5 Європейської Конвенції з прав людини та суперечить встановленим ст.ст.208-210 КПК України вимогам.
Аналогічну правову позицію висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №756/8425/17 (постанова від 21.01.2020 року, провадження №51-859км19).
При цьому, матеріали внесеного клопотання суперечать загальним засадам кримінального провадження, визначених у ст.7 КПК України, до яких зокрема відноситься недоторканність житла чи іншого володіння особи.
За ст.13, ч.ч.1, 2 ст.233 КПК України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 цієї статті, а під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Так, за правовими висновками Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанова від 12.02.2019 року у справі №159/451/16-к, провадження №51-1173км18), якщо подія, з приводу якої проводиться огляд (обшук), відбулася в житлі чи іншому володінні особи, на проведення такого огляду (обшуку) поширюються вимоги, передбачені ст.30 Конституції України та відповідними положеннями ст.ст.13, 233, 234 КПК України.
Як вбачається з доданого до означеного клопотання протоколу огляду місця події від 03.12.2021 року, об`єктом такого огляду був транспортний засіб «Ford Transit», але слідчим ОСОБА_2 до клопотання не додано відповідної ухвали щодо визнання правомірним проведення такого огляду іншого володіння особи та заяви власника цього транспортного засобу на таке проникнення, що у контексті ст.ст.233, 234 КПК України викликає у слідчого судді обґрунтовані сумніви щодо правомірності проведеного огляду у конкретному випадку та перешкоджає накладенню арешту на майно за сукупністю наведених обставин.
Ідентичну правову позицію щодо визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події та зазначені в ньому дані про проведення огляду (обшуку) іншого володіння (житла) особи без ухвали слідчого судді, висловив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі №159/451/16-к (постанова від 12.02.2019 року).
Наряду з викладеним, згідно з положеннями ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, до матеріалів клопотання не додано постанов про призначення (визначення) групи прокурорів і слідчих у кримінальному провадженні №0000899, зокрема прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_2 , що що в теперішній час ставить під сумнів допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає слідчому судді переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.
Тотожні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Опріч наведеного та всупереч вимогам розділу ІІІ «Інструкції з діловодства в органах Національної поліції», затвердженої наказом Голови Національної поліції України №414 від 20.05.2016 року, матеріали означеного клопотання не прошиті, не містять опиту та засвідчувальний напис є неповним, оскільки копії не містять дати їх створення, відсутній супровідний лист на його матеріали та реєстраційний номер вихідної кореспонденції, що у свою чергу не надає слідчому судді можливості пересвідчитись у дотриманні встановленого порядку надання таких матеріалів до суду.
Наведені висновки містяться в Розділі 1 та у п.п.6, 9 Розділу 2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Оскільки з наданих до суду клопотання і доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 і погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про арешт майна є недостатньо обґрунтованим й безпідставним, зміст якого не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та процесуальні повноваження вказаних осіб не підтверджені доданими до клопотання матеріалами, внаслідок чого слідчий суддя доходить висновку про повернення вказаного клопотання до вказаної прокуратури для усунення недоліків, зі встановленням строку для їх усунення протягом 72-х годин з часу отримання копії цієї ухвали.
Керуючись ст.ст.1, 3, 26, 132, 167, 170-172, 369-372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 в Одеській області ОСОБА_2 від 06.12.2021 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні №0000899 від 03.12.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна, повернути вказаному прокурору для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині.
Надати прокурору Суворовської окружної прокуратури м.Одеси строк для усунення недоліків, наведених у мотивувальній частині цієї ухвали, - протягом 72-х годин з часу отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1