Провадження № 1-кп/643/667/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003787 від 10.08.2020 року, № 0000074 від 28.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленовка, Волновахського району, Донецької області, українця, громадянина України, розлученого, маючого доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, маючого середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 26.02.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 (одного) року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком 1 (один) рік, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях перевиховання та виправлення не став, та знову, в період випробувального терміну, вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

ОСОБА_5 09.08.2020 року приблизно з 18 год. 00 хв. по 18 год. 30 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи за раптово виниклим злочинним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, вирішив заволодіти золотими сережками, які належать його матері ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі за вищевказаною адресою, побачив, як його матір ОСОБА_4 , після вживання алкогольних напоїв, пройшла до зали та заснула, після чого, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення належного їй майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, зайшов до зали, підійшов до ОСОБА_4 , яка спала на дивані, та, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи, що потерпіла знаходиться уві сні та не спостерігає за його діями та не може відчувати звуків та дій довкола, скориставшись зазначеним положенням, самостійно вийняв з вух ОСОБА_4 , належні їй сережки з металу жовтого кольору 585 метричної проби, загальною вагою 5 грамів, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 258 від 18.08.2020 5 261, 10 грн., чим таємно викрав вищевказане чуже майно.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 5 261, 10 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Крім того, ОСОБА_5 будучи засудженим 26.02.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

22.07.2020 року приблизно о 17 год. 50 хв. ОСОБА_5 перебував за місцем свого тимчасового працевлаштування, а саме на території автомийки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . Саме в той час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, належних директору вказаного підприємства ОСОБА_8 , які останній зберігав у картонній папці на вікні службового приміщення, про наявність яких стало достовірно відомо. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, спочатку безперешкодно увійшов через відчинені вхідні двері до службового приміщення, вхід до якого мали всі співробітники автомийки, в якому на той час нікого не було. Надалі ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого задуму, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди ОСОБА_8 і, бажаючи їх настання, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, шляхом вільного доступу, таємно заволодів грошовими коштами в сумі 2 000, 00 грн., витягнувши їх з картонної папки.

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь викрадені грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2 000, 00 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та дав суду показання про обставини вчинення ним вказаних вище кримінальних правопорушень. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, а також розмір та вартість викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальних актах правильно зазначені спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно. У вчиненому щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується наступними доказами, які суд безпосередньо дослідив під час судового розгляду, а саме:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що 09.08.2020 року вона готувала на кухні та вживала алкогольні напої. Оскільки було жарко то вона втомилася та пішла спати до другої кімнати на диван. Коли вона проснулась, то побачила, що у її вухах немає золотих сережок, які їй дарував чоловік років 30 тому. Вона одразу зрозуміла, що їх викрав її син ОСОБА_5 , тому що крім нього у квартирі нікого не було;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_5 прийшов та попросив взяти його на роботу, пояснив, що вміє працювати. Вони його одразу взяли без стажування і на четвертий день він взяв з каси гроші у розмірі 2 000, 00 грн., та зник. Також зазначив, що в них на автомийці встановлена відеокамера, яка зафіксувала, як ОСОБА_5 взяв гроші з каси, вказаний відеозапис він надав разом із заявою про вчинення кримінального правопорушення до поліції;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що обвинуваченого він знає, пару днів разом працювали на автомийці. 09.08.2020 року вони помили машину, вирішили покурити, вийшли на вулицю, при цьому ОСОБА_5 сказав, що пішов до магазину. Надалі прийшов клієнт та попросив його розрахувати, вони пішли до каси та побачили, що гроші, які зберігалися у папці на підвіконні у головному приміщенні, відсутні. Пропажу грошей виявили десь о 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 був останнім, хто заходив до приміщення;

- поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона є сусідкою потерпілої та обвинуваченого. 09.08.2020 року вона почула шум, виглянула у дверний глазок та побачила як ОСОБА_5 швидко вийшов із квартири. На її думку він був збуджений та схвильований. Вона зрозуміла, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбувся конфлікт. Можливо що ОСОБА_4 перебувала у стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.07.2020 року, відповідно до змісту якого ОСОБА_8 просить органи поліції вжити заходів щодо ОСОБА_11 , який 22.07.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , викрав грошові кошти;

- заявою № 37200 від 09.08.2020 року, відповідно до змісту якої ОСОБА_4 просить органи поліції вжити заходів до її сина ОСОБА_5 , який знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування сторонніх предметів, заволодів її золотими сережками;

- рапортом від 09.08.2020, відповідно до змісту якого 09.08.2020 року о 18 год. 31 хв. на 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що 09.08.2020 року о 18 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , син ОСОБА_4 ОСОБА_5 забрав у неї сережки;

- листом Повного товариства «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія» № 222/1 від 14 серпня 2020 року, з якого вбачається, що 09.08.2020 ОСОБА_5 звернувся до відокремленого підрозділу № 006 ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія», за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 142А щодо отримання кредиту під заставу. Згідно договору про надання фінансового кредиту та застави № 000001355/06 (далі-Договір) від 09.08.2020 року ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія» надано ОСОБА_5 кредит у розмірі 3 600, 00 грн. під заставу виробу сережки, пара, метал золото, проба - 585, вага вибору 4, 760 гр., вага металу 4, 720 гр., строком на 7 днів по 15.08.2020 року;

- заставним білетом № 000001355/06 від 09.08.2020 з якого вбачається, що 09.08.2020 року позичальник ОСОБА_5 отримав від ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія» 3 600, 00 грн. під заставу виробу сережки, пара, метал золото, проба - 585, вага вибору 4, 760 гр., вага металу 4, 720 гр., строком на 7 днів по 15.08.2020 року;

- висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 258 від 18.08.2020, з якого вбачається, що вартість сережок з металу жовтого кольору 585 метричної проби, загальною вагою 5 грамів складає 5 261, 10 грн.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.08.2020, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 , за загальними ознаками зовнішніх рис обличчя, як особу яка 09.08.2020 виходила з квартири АДРЕСА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.08.2020, з якого вбачається, що 21.08.2021 року усі учасники слідчого експерименту зібралися за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 було запропоновано розповісти як саме він заволодів золотими сережками, 585 проби, вагою 5 грамів, у формі полумісяця із зубцями у середині, які належать ОСОБА_4 , на що ОСОБА_5 погодився та розповів, що 09.08.2020 року о 18 год. 00 хв. прийшов за вищевказаною адресою та у нього виник умисел на заволодіння вищевказаним майном з метою отримання грошей. Він підійшов до ОСОБА_4 , яка знаходилась у залі та зняв з вух вищевказані золоті сережки, після чого вийшов з квартири та пішов у бік ломбарду ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 142А, де заклав вищезазначені сережки на суму 3 600, 00 грн.;

- протоколом огляду від 02.08.2020, який проведено у приміщенні службового кабінету № 19 Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, за участю потерпілого ОСОБА_8 , з якого вбачається, що під час огляду предмета виявлено: диск «DVD-R», без пошкоджень, у технічно-справному стані, сірого кольору. Безпосередньо на диску знаходиться: 1 відеозапис з автомойки «Статус-М», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Конєва, буд. 4. На відеозаписі із надписом, відображено вхід до приміщення автомийки, де о 17 год. 56 хв. до кімнати приміщення автомийки заходить чоловік у чорних шортах, чорній футболці, потерпілий впізнає даного чоловіка ОСОБА_13 . Надалі ОСОБА_13 о 17 год. 57 хв. бере з підвіконня червону папку, з якої витягує грошові кошти, кладе їх у задній лівий карман шорт та виходить з приміщення;

- відеозаписом з якого вбачається, як о 17 год. 56 хв. до кімнати приміщення автомийки заходить чоловік, схожий на ОСОБА_5 , у чорних шортах, чорній футболці та о 17 год. 57 хв. бере з підвіконня червону папку, з якої витягує грошові кошти, кладе їх у задній лівий карман шорт та виходить з приміщення. Під час судового розгляду ані обвинуваченим, ані іншими учасниками кримінального провадження не заперечувалось, що чоловіком, зображеним на досліджуваному відеозаписі є обвинувачений ОСОБА_5 .

Відомості про особу обвинуваченого.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він уродженець с. Оленовка, Волновахського району, Донецької області, розлучений, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має середню спеціальну освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимий 26.02.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 (одного) року позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з випробуванням строком 1 (один) рік. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2020 приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, замінивши призначене ОСОБА_5 вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. В іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 залишено без змін.

Згідно висновку досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , орган пробації вважає, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його способу життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе та не становить небезпеку для суспільства.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду від 30.10.2018 (справа № 559/1037/16-к), від 27.11.2019 (справа № 629/847/15-к) та від 20.08.2020 (справа № 750/1503/19).

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтирів, які знижують ступінь її соціальної небезпечності.

При цьому, суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_4 не є особою похилого віку в розумінні Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Мотиви призначення судом покарання.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

В даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує досудову доповідь органу пробації в комплексі з іншими обставинами, а саме характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих вину обставин, майновий стан обвинуваченого, який не працює.

В даному випадку, з урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових правопорушень, призначити йому покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції встановленої ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до 1 (одного) року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.10.2020 приведено вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020, яким засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно зі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, замінивши призначене ОСОБА_5 вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі. В іншій частині вирок Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 залишено без змін.

Враховуючи вищевикладене, оскільки вказані вище кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим в період невідбутого покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020, суд призначає ОСОБА_5 остаточне покарання за даним вироком із застосування положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком суду, невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керується суд.
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 щодо обвинуваченого обрано запобіжний заходу вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25.08.2020 року. Вказаний запобіжний захід в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз був продовжений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2021 до 11.12.2021 року включно.

Враховуючи наведене, початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обчислювати з 25.08.2020 року, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України час перебування його під вартою з 25.08.2020 року по 25.10.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 Кримінального кодексу України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання з 25.08.2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 25.08.2020 року по 25.10.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Вважати ОСОБА_5 таким, що на день ухвалення вироку повністю відбув призначене судом за даним вироком покарання у вигляді обмеження волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

Речовий доказ: «DVD-R» сірого кольору «Verbatium» - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1