ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/759/22 Справа № 185/1938/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної чинності залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з дня затримання - з 19 січня 2021 року.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, 19 січня 2021 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_9 , знаходячись в будинку за місцем свого проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, став розпалювати пічку, в ході чого, всупереч вимогам Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністра внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, а саме: п. 2.13, згідно з вимог яких під час експлуатації пічного опалення не допускається застосування для розпалювання печей легкозаймистих та горючих речовин, та п. 2.18, яким передбачено, що у будинках, приміщеннях, спорудах забороняється зберігання у житлових, громадських, адміністративних, побутових приміщеннях легкозаймистих та горючих речовин, а також використовування тари з-під них, - використав для полегшення розпалу невстановлену легкозаймисту речовину, схожу на бензин. В результаті чого, в будинку виникла пожежа, осередок якої знаходиться в частині приміщення, де розташована піч. Причиною пожежі є виникнення горіння від печі використанні легкозаймиста речовина чи горюча речовина для її розпалювання.
Внаслідок пожежі житловий будинок було частково знищено вогнем, а малолітній син цивільної дружини ОСОБА_9 ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент виникнення пожежі перебував в приміщенні будинку загинув на місці пожежі в результаті отруєння чадним газом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 270 КК України як порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, яка спричинила загибель людини.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року відносно нього за ч. 2 ст. 270 КК України - змінити, призначивши ОСОБА_9 покарання не пов`язане із реальним відбуттям, тобто застосувати ст. 75 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що він свою вину повністю визнає та розкаюється у вчиненому злочині, зазначає, що має на утриманні неповнолітню дитину та цивільну дружину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, добре характеризується.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник обвинуваченого апеляційну скаргу свого підзахисного підтримав, просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив вирок суду залишити без змін.
Потерпіла в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу обвинуваченого.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_9 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_9 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як тяжкий злочин, пов`язаний із злочинами проти громадської безпеки, який виразився у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, яка спричинила загибель людини та правильно врахував суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, вчинив хоча і тяжкий злочин, проте з необережності, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, тобто, законного джерела доходів не має, суспільно-корисною працею не зайнятий, має постійне місце проживання.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також, прийняв до уваги тяжкі наслідки від вчиненого злочину, який хоч і був вчинений без умислу, з необережності, але внаслідок порушення ОСОБА_9 встановлених законодавством вимог пожежної безпеки загинула дитина та призначив ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 270 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, яке повністю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів обвинуваченого про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого покарання. Доводи обвинуваченого про те, що в нього є цивільна дружина та на утриманні перебуває дитина, колегією суддів не може бути прийнята до уваги, як підстава для застосування положень ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений жодних доказів про те, що він працевлаштований та має законне джерело доходу, яке спрямовує на забезпечення життєдіяльності та розвитку дитини, не надав. Більш того, враховуючи тяжкі наслідки від вчиненого ОСОБА_9 злочину загибель одного з дітей цивільної дружини обвинуваченого, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що правильним та відповідним обставинам кримінального провадження буде саме покарання з позбавленням волі, з реальною ізоляцією обвинуваченого від суспільства.
Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року відносно ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 270 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4