№707/267/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження №0001340 від 17.12.2019р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Дубове Біробіджанського району Хабаровського краю РФ, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, непрацюючого, пенсіонера, раніше в порядку ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, -

в с т а н о в и в:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, з невстановленого досудовим розслідуванням часу до 10-00год. 17.12.2019р., використовуючи дерев`яний човен з дерев`яними веслами та навісний двигун марки «Parsun 5.8» в якості засобів для незаконного рибного добувного промислу, перебуваючи на р.Рось в межах «Роського» іхтіологічного заказника, поблизу с.Хрещатик Черкаського району Черкаської області, без передбаченого законом дозволу, незаконно, умисно, за допомогою двох рибальських сіток, виготовлених фабричним способом, які згідно п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства є забороненими знаряддями лову, займався незаконним рибним добувним промислом, в результаті чого виловив рибу виду: плоскирка в кількості 64шт., загальною вартістю 9024грн.; плітка 419шт., загальною вартістю 62850грн.; судак 2 шт., загальною вартістю 1806грн.; окунь 22шт., загальною вартістю 3102грн.; щука 12шт., загальною вартістю 7224грн.; головень 1 шт., вартістю 150грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 відповідно до «Такс для відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування або знищення громадянами України та іншими особами цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах України», затверджених Постановою КМУ №1209 від 21.11.2011р., заподіяв істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 84156грн.
Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.249 КК України як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотної шкоди.
Суд вважає, що обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України є недоведеним, участь обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є недоведеною, у зв`язку з наступним.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він 17.12.2019р., точний час не пам`ятає, поїхав на р.Рось поблизу с.Хрещатик Черкаського району Черкаської області, нарибалку ловити рибу на дві вудочки, за допомогою дерев`яної лодки з мотором, що належить йому. Зловив кілька судаків та потім на лодці поїхав додому. На воді його стали наздоганяти якісь особи на іншій лодці, один з них був ОСОБА_6 , та стали кидати якісь мішки йому в лодку. Що було в тих мішках, він спочатку не знав. Всього кинули два мішки. Вказані особи були не в формі, не представлялись і нічого не казали, відео не знімали. Він та вказані дві особи причалили до острова. ОСОБА_6 його вдарив два рази кулаком в лице. Він вийшов з лодки, і щоб не було вподальшому конфлікту, розвернувся і пішов пішки на острів, погукав ще одного товариша на лодці, який перевіз його на інший берег в сторону села. На березі він дочекався працівників поліції і вже разом з ними підійшов до тих двох осіб і своєї лодки. Його лодка вже була не на острові, а її хтось переправив на інший берег в сторону села. Мішки лежали на березі, їх розкрили, а там були сітки з рибою. Кому належать ті мішки, сітки і риба - він не знає. Він на місці події давав пояснення слідчому. Після оформлення документів у нього забрали лодку і мотор. Працівників поліції було десь сім осіб та були ще ті двоє осіб, які його доганяли ОСОБА_6 і ще один. Пояснив, що його ніхто не затримував. Він випускав з поля зору свою лодку і вудки десь на одну годину, а як повернувся з працівниками поліції то його двох вудок вже не було, а біля лодки валялись лише мішки. Пояснив, що у нього ніяких сіток не було і незаконним виловом риби він не займався. Цивільний позов не визнав. Просив його виправдати.

Стороною обвинувачення надано до суду докази в обгрунтування доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України, а саме:

- протокол огляду місця події від 17.12.2019р. з фототаблицею до нього, складений в присутності понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.98-105);

- протокол огляду предмету від 17.12.2019р. (а.с.106);

- постанову про визнання предметів речовими доказами від 17.12.2019р. (а.с.107);

- протокол огляду предмету від 18.12.2019р. (а.с.112),

- постанову про визнання предметів речовими доказами від 18.12.2019р. (а.с.113);

- ухвала Соснівського районного суду м.Черкаси від 20.12.2019р. про накладення арешту на майно (а.с.114-116),

- розрахунок обчислення розміру шкоди, складений державним інспектором ОСОБА_9 , на загальну суму 84156грн. (а.с.118),

- накладна №11 від 17.12.2019р. (а.с.119),

- акт іхтіологічного огляду від 17.12.2019р. (а.с.121),

- акт дослідження знарядь лову від 17.01.2020р. (а.с.122),

- лист начальника Черкаського рибоохоронного патруля від 20.01.2020р. про наявність істотної шкоди (а.с.123).

У судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є начальником служби рибохорони, раніше він неодноразово складав протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 . Подія відбулась у грудні 2019 року, він разом із громадським інспектором ОСОБА_8 затримував ОСОБА_4 на р.Рось поблизу с.Хрещатик Черкаського району. До нього надійшла оперативна інформація про те, що ОСОБА_11 незаконно ловив рибу сітками з лодки. Він з ОСОБА_12 сіли в лодку останнього, під`їхали на місце і бачили, що ОСОБА_11 ловив рибу на р.Рось, а саме бачили, як ОСОБА_11 знімав сітки з рибою. Вони підпливли на лодці до лодки, на якій був ОСОБА_11 , однак останній почав викидати мішки з рибою за борт лодки у воду. Де в цей час знаходились сітки він не пам`ятає. Між ними почалась словесна перепалка, вони та ОСОБА_11 пристали до берега острова. ОСОБА_11 виліз з лодки на берег і пішов в сторону дому. Вони викликали поліцію, а потім через якийсь проміжок часу прийшов ОСОБА_11 , після чого в присутності працівників поліції вони переправили лодку ОСОБА_11 на другий берег і потім провели огляд сіток і риби, склали відповідні документи. Вказав, що сітки є забороненим знаряддям лову для любителів, яким є ОСОБА_11 . Ніякого насильства до ОСОБА_11 не застосовувалось. Відеофіксація вчинення правопорушення на місці не проводилась. Пояснив, що мішки були розв`язані, у них візуально було видно рибу. Протокол затримання він не складав, а склав протокол про адміністративне правопорушення за ст.91 КУпАП. Після того, як приїхали працівники поліції, далі на місці події все робили працівники поліції, а він лише склав акт іхтіологічного огляду. Вага риби була визначена приблизна на місці, а точна вага була встановлена потім.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є громадським інспектором охорони навколишнього середовища. Раніше він працював у рибохороні. Подія відбулась у грудні 2019 року, він разом із ОСОБА_9 виїхали вночі на місце події на р.Рось поблизу с.Хрещатик Черкаського району. Побичили, що ОСОБА_11 зняв сітки і поплив в сторону села. Вони підпливли до нього, їх вимогу про зупинку ОСОБА_11 ігнорував, не бажаючи зупинятись та чинив їм опір, а саме намагався викинути мішки у воду (всього було чотири мішки), а він із ОСОБА_6 витягали ті мішки і назад вкинули у лодку ОСОБА_11 . Вони його зажали лодкою до берега острова, пристали до берега. Ніяких ударів ОСОБА_11 вони не наносили. ОСОБА_11 вискочив з лодки і пішов кудись. В його лодці вони побачили, що половину риби ОСОБА_11 вибрав із сіток, все знаходилось у мішках і риба і сітки. Потім вони переправили лодку ОСОБА_11 на інший берег і після цього десь через 30хв. приїхали працівники водного патруля, а десь через одну годину приїхала слідча група поліції. В цей час він із ОСОБА_9 були біля лодки і ніхто туди не підходив. Мішки були розв`язані, риба і сітки були в мішках, які були просто закручені. Мішки були в човні і залишались там до приїзду працівників поліції. ОСОБА_11 вернувся десь через дві-три години, коли вже були працівники поліції. Відеофіксація на місці не проводилась. Потім, під час огляду місці події і складання протоколу він був понятим.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 17.12.2019р. він ловив рибу на р.Рось поблизу с.Хрещатик і бачив, як одна лодка доганяє іншу. Власник однієї лодки вийшов на берег і кудись пішов. Він не бачив, чи ОСОБА_11 ловив рибу, чи щось викидав з лодки і що саме було в лодці він також не бачив. Потім його запросили працівники поліції і він був понятим під час огляду місця події. Він прийшов, коли вже риба була розкладена на березі. Він підписав протокол ОМП.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він працює слідчим в Черкасьокму РВ. 17.12.2019р. на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що якась особа займається незаконним виловом риби. Він прибув на місце події на р.Рось. На місці був ОСОБА_4 та працівники рибохорони. Були виявлені човен, дві сітки і мішок чи кілька мішків (він точно не пам`ятає) з рибою, які були біля човна. Рибу розклали по видах на березі. Був складений протокол ОМП, рибу передали на реалізацію, сітки були вилучені, а дерев`яний човен передали комусь з працівників екології.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено ті обставини, що ОСОБА_4 незаконно займався рибним добувним промислом, не доведено, що виявлені під час огляду місця події мішки з рибою та сітками належать саме ОСОБА_4 , відповідно не доведено, що саме ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.249 КК України.

Крім вказаних обставин, що мають першочергове значення для доведеності вини особи, стороною обвинувачення не доведено і наявність істотної шкоди, що є необхідною ознакою для кваліфікації дій особи за ч.1 ст.249 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю заперечив факт наявності у нього сіток та зазначив, що він не займався незаконним виловом риби, і кому саме належать ті мішки з сітками і рибою він не знає.

Згідно пояснень ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 судом встановлено, що ОСОБА_4 на місці події не був затриманий, протокол про затримання не складався, а після того, як його лодку зажали до берега острова, він вийшов з лодки і пішов з місця події, а після того, як його знайомий переправив лодкою на інший берег річки, він повернувся на місце події через деякий проміжок часу коли вже приїхали працівники поліції (десь через одну-дві години згідно пояснень учасників процесу). Вбачається, що інспектор рибохорони ОСОБА_9 та громадський інспектор ОСОБА_8 мали можливість і при наявності достатніх правових підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив/вчиняє злочин, відповідно до положень ч.2 ст.207 КПК України могли затримати ОСОБА_4 на місці події, однак цього не зробили. Так, згідно ч.2 ст.207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482-2 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 переправили лодку ОСОБА_4 на інший берег річки без присутності інших осіб та без присутності ОСОБА_4 . Суд констатує, що в даний проміжок часу, до приїзду працівників поліції, у інспектора рибохорони ОСОБА_13 та громадського інспектора ОСОБА_8 був вільний доступ до лодки та речей, що належать ОСОБА_4 , та була можливість безперешкодно перемістити відповідні речі, збільшити чи зменшити їх кількість, склад, тощо, без присутності інших осіб: обвинуваченого, свідків, понятих, працівників поліції. У зв`язку з цим, у суду є обгрунтовані сумніви в тому, що мішки з сітками і рибою, що були виявлені на місці події, належать саме ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що відеозйомка чи фотозйомка саме факту незаконного вилову риби на місці події не проводилась, а факт незаконного вилову риби ОСОБА_4 грунтується лише на показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

З даного приводу суд вважає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є державним інспектором рибохорони. ОСОБА_8 у минулому працював у рибохороні, а на даний час є громадським інспектором охорони навколишнього середовища. Суд вважає, що докази незаконного вилову риби ОСОБА_4 , що грунтуються лише на показаннях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в даному випадку є недостатньо переконливими для суду та сумнівними з огляду на те, що дані особи ( ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ) можуть бути заінтересовані в результатах кримінального провадження, зокрема, з мотивів покращення показників своєї діяльності. І з урахуванням наявних по справі доказів, даний сумнів стороною обвинувачення не спростований, тому показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо незаконного вилову риби ОСОБА_4 , при відсутності інших беззаперечних доказів цього, суд оцінює критично.

Усі інші вищенаведені докази по справі прямо не підтверджують факт незаконного вилову риби (незаконного зайняття рибним добувним промислом)ОСОБА_4 , а лише підтверджують наявність лодки, сіток, риби у відповідній кількості і по видах, виявлених та вилучених під час огляду місця події, розмір збитків згідно визначених Такс, тощо.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є свідками по справі, виявили ОСОБА_4 на р.Рось під час рибальства, вчинили дії щодо блокування лодки ОСОБА_4 , переправляння лодки на інший берег, виклику працівників поліції, так в подальшому ОСОБА_8 був понятим під час складання протоколу огляду місця події від 17.12.2019р., та був свідком під час складення акту іхтіологічного огляду від 17.12.2019р. З огляду на зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_8 є заінтересованою особою в результатах кримінального провадження та згідно вимог ч.7 ст.223 КПК України він не міг бути понятим під час складання протоколу ОМП. Тому, суд вважає доводи захисника адвоката ОСОБА_5 з даного приводу доречними, обгрунтованими, а протокол огляду місця події від 17.12.2019р. суд вважає необхідним визнати недопустимим доказом відповідно до положень ст.ст.86-89 КПК України, так як доказ отриманий з порушенням вимог КПК України.

Відповідно, складені на підставі протоколу ОМП похідні докази, а саме протокол огляду предмету від 17.12.2019р. (а.с.106), постанова про визнання предметів речовими доказами від 17.12.2019р. (а.с.107) суд також визнає недопустимими доказами.

Також суд констатує, що у акті іхтіологічного огляду від 17.12.2019р. (а.с.121) дійсно допущені ряд порушень, на які звернула увагу захисник ОСОБА_5 , а саме: акт не підписаний командиром роти з обслуговування водних об`єктів ОСОБА_14 , який складав даний акт разом із ОСОБА_9 ; в акті вказано, що акт складений згідно протоколу №002805 від 17.12.2020р., що не може відповідати дійсності (невірно зазначено рік складання протоколу); в акті не зазначена кількість риби, не конкретизовано на якій саме рибі (на усій чи певній кількості, чи на певних видах) виявлені ознаки пошкоджень. Суд вважає, що з урахуванням значення даного доказу для справи, вказані недоліки слід врахувати, однак такі недоліки не мають визначального значення для встановлення обставин справи.

Суд вважає, що протокол огляду предмету від 18.12.2019р. (а.с.112), під час якого виявлено аркуш паперу формату А-4 із двома зображеннями «Місце затримання правопорушника» та самі зображення (а.с.111) суперечать іншим обставинам справи та протоколу огляду місця події, що складений на березі річки. У матеріалах справи немає протоколу затримання і судом встановлено, що протокол затримання ОСОБА_4 не складався. Дані зображення були долучені ОСОБА_9 до матеріалів справи на наступний день 18.12.2019р. Дані зображення могли бути виконані з будь-якого друкуючого пристрою з мережі Інтернет, без зазначення конкретних ідентифікуючих ознак, при цьому в протоколі огляду предмету від 18.12.2019р. (а.с.112) слідчим зазначено локацію місця знаходження за відповідними координатами, однак координати локації не вказані ні в заяві ОСОБА_9 , ні на самих зображеннях. Посилання слідчого в протоколі огляду предмету про виявлення аркушу паперу формату А-4, - є сумнівними. З огляду на вказані обставини, суд вважає неналежними доказами протокол огляду предмету від 18.12.2019р. (а.с.112) та самі зображення «Місце затримання правопорушника» (а.с.111).

Відповідно, складена на підставі протоколу огляду предмету постанова про визнання предметів речовими доказами від 18.12.2019р. (а.с.113), є похідним доказом, тому суд також визнає дану постанову недопустимим доказом, а доводи захисника з даного приводу суд вважає обгрунтованими.

Щодо питання істотності завданої шкоди, яка є обов`язковою ознакою кримінального правопорушення за ч.1 ст.249 КК України, суд вважає наступне.

Для можливості кваліфікації діяння ОСОБА_4 як кримінально караного, необхідні об`єктивні дані про повне знищення ним нерестовища через протиправне діяння, або про вилов ним великої кількості риби в період нересту, або вилов нечисленних видів риб, або тих, у відтворенні яких є труднощі, або про добування численної кількості риби або риби, вилов якої заборонено. Розрахунок збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу не є доказом завдання істотної шкоди з точки зору їх істотності відповідно до змісту диспозиції ч.1 ст.249 КК України. Крім того, відповідно до вимог ст.242 КПК України для визначення розміру збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, в т.ч. за ознакою істотності, слідчий або прокурор були зобов`язані звернутись із клопотанням до слідчого судді для проведення відповідної експертизи.

Такий висновок зробив і Черкаський апеляційний суд по аналогічній справі в ухвалі від 03.09.2020р. по справі №708/392/18 (провадження №11-кп/821/42/20).

У зв`язку з цим, суд вважає, що обвинувачення відносно ОСОБА_4 і в частині наявності істотної шкоди є необгрунтованим і недоведеним належними і допустимими доказами, та грунтується на припущеннях.

Додатково, суд зауважує, що за клопотанням захисника згідно ухвал суду від 14.09.2020р. (а.с.147) та повторно від 09.03.2021р. (а.с.181) було витребувано з Державної екологічної інспекції Центрального округу докази по справі, а саме інформацію: про графік чергування на 17.12.2019р., план-наказ на 17.12.2019р., яким визначено склад групи, що проводила чергування в районі с.Хрещатик Черкаського району Черкаської області на р.Рось 17.12.2019р., територію, а також номер плавзасобу. Однак, вказана інформація до суду не надана, а надано лише наказ від 02.12.2019р. (а.с.197-202), згідно якого визначено ряд осіб (в т.ч. державний інспектор ОСОБА_9 ), які направляються для проведення державного нагляду за додержанням вимог природоохоронного законодавства. Відповідно, враховуючи клопотання захисника, у суду є обгрунтований сумнів у законності здійснення дій по виявленню правопорушень на р.Рось 17.12.2019р. інспектором ОСОБА_9 разом з громадським інспектором ОСОБА_8 на плавзасобі останнього. Дану обставину суд не вважає основною чи визначальною при оцінці доказів по справі, однак в сукупності з іншими обставинами та доказами по справі, вказана обставина підлягає врахуванню.

Враховуючи вказані обставини, у суду є обгрунтовані сумніви в тому, що ОСОБА_4 займався незаконним виловом риби, що виявлені на місці події мішки з рибою та сітками належать саме ОСОБА_4 , тому суд вважає, що обвинувачення за ч.1 ст.249 КК України відносно ОСОБА_4 є недоведеним та грунтується на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно визнати невинуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, і виправдати його у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, тому не підлягає задоволенню і цивільний позов прокурора, що заявлений до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом (а.с.13-15).

Запобіжний захід по справі не обрано. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати невинуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, і виправдати його у зв`язку з недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

У задоволенні цивільного позову прокурора в інтересах Тубільцівської сільської ради Черкаського району до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої незаконним рибним промислом відмовити повністю.

Речові докази по справі, а саме:

1) грошові кошти, що отримані ТОВ «Комбінат-Черкаси» від реалізації свіжовиловленої риби та знаходяться на депозитному рахунку ГУНП в Черкаській області звернути в дохід держави;

2) дві мисинові рибальські сітки, що зберігаються в камері речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити;

3) двигун до човна чорного кольору марки «Parsun 5.8»,що зберігається в камері речових доказів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області повернути ОСОБА_4 за належністю;

4) дерев`яний човен та два дерев`яних весла, що зберігаються в Державній екологічній інспекції Центрального округу - повернути ОСОБА_4 за належністю;

5) аркуш паперу формату А-4, на якому наявні два зображення із локацією місця знаходження з координатами, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1