СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1504/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002310 від 17.09.2021 року стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
- 13.08.2015 року Святошинським районний судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:

30.09.2021р. до суду зі Святошинської окружної прокуратури м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002310 від 17.09.2021 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який ухвалою суду призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначив про відповідність обвинувального акту вимогам КПК України та дотримання правил територіальної підсудності при направленні обвинувального акту до Святошинського районного суду м. Києва. Висловив свою думку про проведення судового розгляду у відкритій формі судового засідання за участю сторін кримінального провадження та потерпілого. Потерпілий підтримав позицію прокурора.
Захисник подала до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. В обгрунтування клопотання зазначила, що в обвинувальному акті неодноразово та безальтернативно вживаються чисельні категоричні твердження щодо скоєння інкримінованого кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 без доведення факту скоєння вказаного злочину вироком суду, що є грубим порушенням ст. 62 Конституції України та п. 10 ч.1 ст.7 та ст. 17 КПК України щодо презумпції невинуватості; формулювання обвинувачення є неконкретним, обвинувальний акт фактично нічим не відрізняється від повідомлення про підозру. Також захисник зауважила на тому, що обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні, оскільки підпис в графі «Затверджую» нескріплений печаткою.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Приписами ст. 314 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Основне завдання стадії підготовчого судового засідання полягає в тому, щоб процесуально та організаційно забезпечити проведення судового розгляду відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Згідно з ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності форми чи змісту такого обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, зокрема, із зазначення обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки та інші дані, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад інкримінованого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду Укарїни "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві" від 24.10.2003р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.
Судом встановлено, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 складено у відповідності до вимог ст. 219 КПК України. При затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.
Стосовно доводів захисника про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України суд зазначає наступне. У ч.3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. Необхідність посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою базується на правилах діловодства та документообороту. Проте такий підхід суперечить ст. 1 КПК України - порядок кримінального провадження на території України визначається лише Конституцією України, міжнародними договорами, цього Кодексу та інших законів України.
Інші доводи захисника зводяться до незгоди з обставинами кримінального правопорушення, формулюванням обвинувачення, що є предметом судового розгляду кримінального провадження, тому суд не може надати їм оцінку на стадії підготовчого судового засідання.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ст. ст. 36, 40 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.Формулювання обсягу обвинувачення належить до дискреційних повноважень прокурора.
З огляду на викладене, у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити.
Дане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва.
Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, відсутні.
Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.
Також прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, вказавши на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України а саме: переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечувала, з підстав його необґрунтованості та відсутності заявлених прокурором ризиків. Подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, зауважила на тому,що обвинувачений ОСОБА_4 проживає «громадянським шлюбом» у м. Києві із Усенко Зоряною понад п`ять років, тому має стійкі соціальні зв`язки, неофіційно працює двірником та має стабільний дохід. Просила змінити обвинуваченому запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, та захисника суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять наданні сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.181 КПК Українидомашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою слідчого судді від 18.09.2021р. до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят діб.
Вирішуючи клопотання прокурора, суд вважає, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.
Суд враховує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України, віднесено до категорїі тяжких злочинів, та , за умови доведеності вини обвинуваченого у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має постійне місце проживання, офіційно не одружений, утриманців не має, офіційно не працює.
Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може, з метою уникнення покарання, ухилятись від суду, а також вчините інше кримінальне правопорушення.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню та приходить до висновку , що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Враховуючи викладене, керуючись ст.27, ч. 5 ст. 28, ст.177,ст.178, ст. 181, ст. ст. 314-316, ст.ст. 369, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України , на 15 год.30 хв. 11 жовтня 2021 року в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у відкритому судовому засіданні.
Справу розглядати суддею одноособово.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого.
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб, тобто до 03 грудня 2021р. включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до суду за викликом;
- не відлучатись з місця проживання без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
Виконання ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена протягом семі днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду, а в іншій частині - оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1