УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінального провадження №0000029 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Блоречінськ, Краснодарського краю, РФ, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

-якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 9 грудня 2021 року включно.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його реєстрації.

У разі неможливості змінити на цілодобовий домашній арешт, зменшити раніше визначений розмір застави відповідно до встановленого граничного розміру передбаченого ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму, у разі якщо суд вважає за необхідне збільшити 80 розмірів, то не більше ніж в два рази, тобто 160 розмірів, що становить 380 640, 000грн.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, продовжено до 09 грудня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення розміру визначеної судом застави, відмовлено.

В задоволені заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки, відмовлено.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави визначеної щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відмовлено.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - задоволено.

Строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_11 , а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи;утриматись від спілкування зі свідками та обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (в`їзд в України); носити електронний засіб контролю, продовжено до 09 грудня 2021 року включено.

Строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_12 , а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи;утриматись від спілкування зі свідками та обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України (в`їзд в України); носити електронний засіб контролю, продовжено до 09 грудня 2021 року включено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на чисельні порушення закону, вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням права особи на свободу та на справедливий суд.

Зауважує, що визначений розмір застави завідомо непомірний для ОСОБА_6 , який офіційно не працює, його майновий стан не дозволяє сплатити таку велику заставу, він підробляє виловом риби зі ставку, займається власною пасікою, збирає мед та реалізовує його, родина обвинуваченого, його дружина, дорослі діти та друзі можуть внести заставу у розмірі передбаченому законодавством, а саме в сумі 380 640,00грн.

Щодо ризиків на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, захисник вказує, що прокурор зазначає тільки формальні формулювання, переховування, незаконний вплив на свідків, при цьому не має жодних доказів, та прізвищ свідків та потерпілих на кого саме здійснювати вплив, та чим це підтверджується, а щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, це лише припущення прокурора.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 не судимий, одружений офіційно, має двох дорослих дітей, двох онуків, має міцні соціальні зв`язки, не задовільний стан здоров`я, неодноразово звертався за медичною допомогою у СІЗО.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення в яких він обвинувачується.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, продовжено до 09 грудня 2021 року включно. В задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт або зменшення розміру визначеної судом застави, відмовлено. В задоволені заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистої поруки, відмовлено. В задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави визначеної щодо обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовлено. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - задоволено. Строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 продовжено до 9 грудня 2021 року.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 серпня 2021 року визначено ОСОБА_13 заставу у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 794 500грн.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які послужили застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення в яких він обвинувачується.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому, апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не переглядає.

Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, пославшись на відомості, що характеризують його особу, обставини вчинення кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, прийшов до висновку, що заявлені ризики прокурором продовжують існувати, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років та тяжких злочинів, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та незаконним поводженням зі зброєю. Офіційно обвинувачений не працює, за версією сторони обвинувачення, з метою отримання матеріальної вигоди протягом тривалого часу займався протиправною діяльністю у виді незаконного посіву та вирощування рослин роду конопель з метою виготовлення канабісу та його подальшого збуту, у складі організованої групи.

Крім того, 26.05.2021р. в ході проведення обшуку земельної ділянки , яка знаходиться в м. Очаківське, Вознесенського району Миколаївської області, та розташованих у межах вказаної земельної ділянки будівель, де було вилучено рослинну саму та 645 рослин роду конопель, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 намагались втекти з місця вчинення злочину.

Судовий розгляд в справі триває, судом ще не допитані свідки з урахуванням вимог ч.2 ст.23 КПК України.

Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про продовження існування зазначених ризиків є вірним.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не є доцільним, оскільки, наявність місця проживання та дружини, не є визначальною обставиною, яка б давала можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження захисника про те, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я, з огляду на характер, обставини та велику суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, також не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Щодо визначення розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, апеляційний суд зауважує наступне. Посилаючи на непомірність суми застави, захисник в апеляційній скарзі зазначає, що 29.05.2021р. слідчий судді Центрального районного суду м. Миколаєва визначив розмір застави для ОСОБА_6 у розмірі 1 021 500,000грн. Разом з тим, сторона захисту припустилася помилки та невірно вказала і рішення суду і суму застави, яку суд визначив для обвинуваченого. Так, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.08.2021р., суд першої інстанції визначив обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 794 500 грн.

За такого, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення застави в розмірі 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому суд виходив з того, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків; з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та незаконним поводженням зі зброєю, враховуючи майновий стан, з врахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, й дійшов правильного висновку про наявність виключного випадку та необхідність визначення застави у розмірі, який перевищує межі п.2 ч.5 ст. 182 КПК України і не є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Також необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З урахуванням злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості підозри ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, про що просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2021 року, якою продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: