УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000616, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000616, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про накладення арешту на майно, а саме на: 2 гіпсових зліпки сліду, які виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: лісове насадження яке розташоване поблизу АДРЕСА_1 , на відстані близько 99 метрів від металевого стовпа з позначками ОО 082005РО75, де розмішена пісочна дорога, (не рівна), за координатами 50,2887641,31,4948282 та 50,2884757,30,4945342.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616 від 22.09.2021, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2021 приблизно о 10 год. 00 хв. невстановлені особи перебуваючи в с. Лісники, Обухівського району Київської області вчинили замах на вбивство ОСОБА_5 шляхом обстрілу автомобіля «Audi», в якому він перебував разом з іншими особами, із застосуванням невстановленої вогнепальної зброї.

22.09.2021 проведено огляд місця події за адресою: лісове насадження яке розташоване поблизу АДРЕСА_1 , а саме: узбіччі автодороги АДРЕСА_1 , на відстані близько 99 метрів від металевого стовпа з позначками ОО 082005РО75, де розмішена пісочна дорога, (не рівна), за координатами 50,2887641,31,4948282 та 50,2884757,30,4945342 в ході якого виявлено та вилучено 2 гіпсові зліпки сліду.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 22.09.2021 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказані речі мають істотне значення для з`ясування обставин злочину та досягнення завдань визначених Кримінально-процесуальним кодексом України, а їх відсутність призведе до значного зменшення ефективності та дієвості досудового розслідування.

Враховуючи обставини вчинення злочину, існує сукупність підстав вважати, що зазначені речі можуть бути доказом вчинення злочину, та зберегти на собі сліди вчинених злочинів.

В зв`язку із вищезазначеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву в якій просив провести розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність і достатність правових підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, яке відповідає ознакам ст. 98 КПК України з огляду на наступне.

Так, слідчим суддею встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000616 від 22.09.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Як вбачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно слідчий просить з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Вказана засада кримінального провадження в силу статті 9 КПК України полягає в обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до положення п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном можуть бути речі, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, що в силу ч. 5 ст. 171 КПК України покладає на слідчого або прокурора обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 22.09.2021 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).
Також, з метою дотримання принципу верховенства права органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи викладено у справах «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07.05.2015), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12.03.2015), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11.06.2015).
Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Водночас, при розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За таких обставин, враховуючи приписи процесуального закону, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання обґрунтовано та встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення огляду, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи викладене та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000616 від 22.09.2021, та в межах якого подано дане клопотання, а також фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження майна, яке постановою слідчого від 22.09.2021 визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 22.09.2021 під час проведення огляду місця події, а саме на: 2 гіпсових зліпки сліду, які виявлені та вилучені за адресою: лісове насадження яке розташоване поблизу АДРЕСА_1 , а саме узбіччі автодороги АДРЕСА_1 , на відстані близько 99 метрів від металевого стовпа з позначками ОО 082005РО75, де розмішена пісочна дорога, (не рівна), за координатами 50,2887641,31,4948282 та 50,2884757,30,4945342.

Враховуючи викладене керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 98, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000616, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на 2 гіпсових зліпки сліду, які виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: лісове насадження яке розташоване поблизу АДРЕСА_1 , а саме узбіччі автодороги АДРЕСА_1 , на відстані близько 99 метрів від металевого стовпа з позначками ОО 082005РО75, де розмішена пісочна дорога, (не рівна), за координатами 50,2887641,31,4948282 та 50,2884757,30,4945342.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1