Справа № 204/6772/19
Провадження № 1-кп/204/117/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0001579 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання вказала, що обвинувачений раніше є неодноразово судимим, останній раз: 26.02.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 290, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць з конфіскацєю майна 27.03. 2019 року звільнений по відбуттю строку покарання, тобто має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, крім того, на теперішній час ОСОБА_5 є також обвинуваченим у вчиненні іншого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обвинувальний акт щодо якого перебуває на розгляду у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська. Також, ОСОБА_6 будь-яких осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у зв`язку з чим є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи невідворотність покарання, за яке законом передбачене виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від суду. Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Існують підстави вважати, що обвинувачений у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може вчинити інші, в тому числі корисливі кримінальні правопорушення. Таким чином, обставини скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність вищевказаних ризиків, вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов1язків, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобіганню вищевказаних ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти заявленого прокурором клопотання, але вважа, що нічний домашній арешт забезпечив би його належну процесуальну поведінку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду клопотання, матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На теперішній час триває розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , а строк цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого спливає 06 лютого 2022 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 змінено запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 06 лютого 2022 включно.
Вирішуючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому, суд враховує наявність підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Також, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, осіб, які б знаходились на його утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків за місцем проживання. Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2009 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70, 75 КК України ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі строком 4 роки з іспитовим строком 3 роки, а вже 08.09.2010 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч.2, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 298, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2016 року був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 290, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць з конфіскацією майна. 27.03.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання. На сьогодні обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України, який, згідно обвинувачення вчинений 03.08.2019 року, тобто трохи більше, ніж через п`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі.

При цьому суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, та які на теперішній час залишаються дійсними.
Оцінюючи в сукупності відносно обвинуваченого всі обставини, зазначені в ч. 1. ст. 178 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На цей час продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 181, 193, 194, 197, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 04 квітня 2022 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово не покидати приміщення будинку розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

-цілодобово не залишати місце постійного проживання;

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали направити начальнику відділення поліції за місцем виконання запобіжного заходу, для виконання, відповідно до норм ст. 181 КПК України.
Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1