Справа № 603/64/22
Провадження № 1-кп/603/29/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2022 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000280 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2021 року,
про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіти середньої, не працюючого, раніше не судимого, ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
та провівши підготовче судове засідання зазначеного кримінального провадження,
ВСТАНОВИВ:
15 грудня 2021 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні гаражу свого покійного батька ОСОБА_6 , який знаходиться на території домогосподарства в с.Горожанка Монастириської ОТГ Чортківського району серед різного роду металічних предметів помітив металічний предмет, а саме саморобний пістолет, який є вогнепальною зброєю. Після чого, у ОСОБА_3 , обізнаного з різними видами зброї, виник злочинний намір, спрямований на незаконне його придбання.
Усвідомлюючи неправомірність своїх дій, діючи умисно, всупереч нормативним положенням Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», Розділу II Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, ОСОБА_3 взяв вище вказану вогнепальну зброю у руки та її оглянувши і зрозумівши, що даний саморобний предмет є вогнепальною зброєю і може використовуватись для стрільби поклав його поряд із купою металобрухту , привласнивши знайдене та здійснивши таким чином його незаконне придбання.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, 16 грудня 2021 року, незаконно придбавши вогнепальну зброю, діючи умисно, всупереч нормативним положенням Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», Розділу II Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, в період часу з 15 грудня 2021 року по 20:00 год. 16 грудня 2021 року умисно зберігав вищевказану вогнепальну зброю у приміщенні гаражу, який знаходиться на території домогосподарства його покійного батька ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , таким чином здійснивши незаконне зберігання вогнепальної зброї.
Окрім того, діючи умисно, всупереч нормативним положенням Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 року № 2471- XII «Про право власності на окремі види майна», Розділу II Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, ОСОБА_3 , 16 грудня 2021 року о 20:00 год., після незаконного придбання вогнепальної зброї переніс її до території домогосподарства гр. ОСОБА_7 , який знаходиться по АДРЕСА_2 , таким чином здійснивши незаконне носіння вогнепальної зброї.
Отже, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
31.01.2022 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку за участі захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. .
Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_3 за участі захисника підозрюваного ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Окрім цього, сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку терміном в 1 рік та покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
У відповідності до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, зазначивши, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.
Прокурор у судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості при цьому врахувавши щире каяття ОСОБА_3 як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні та активне сприяння розкриттю злочину.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості від 31.01.2022 року і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
За змістом угоди, яку було надано до суду, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, а саме ст. 472 КПК України, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме обвинуваченого ОСОБА_3 , формулювання обвинувачення, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , також узгоджене покарання за скоєний злочин.
Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання за скоєний злочин у виді позбавлення волі відповідає як загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом так і санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає положенням кримінального закону.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної 31.01.2022 року угоди про визнання винуватості та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.
Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода нікому не завдана.
В даному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна (ухвала Бучацького районного суду про арешт майна №595/1947/21 від 20.12.2022 року).
Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, у матеріалах кримінального провадження є процесуальні витрати за проведення судової експертизи, а саме:
-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-22/204-ХЗ від 11.01.2022 року, витрати якої становлять - 858 грн 10 коп;
-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-22/208-ХЗ від 10.01.2022 року, витрати якої становлять - 1029 грн 72 коп;
-судова експертиза зброї № СЕ-19/120-22/210-БЛ від 21.01.2022 року, витрати якої становлять - 1544 грн 58 коп.
Керуючись ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 1 ч.3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2022 року в кримінальному провадженні №0000280, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2021 року.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.01.2022 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз, а саме за:
-судову експертизу зброї № СЕ-19/120-22/204-ХЗ від 11.01.2022 року, витрати якої становлять - 858 грн 10 коп;
-судову експертизу зброї № СЕ-19/120-22/208-ХЗ від 10.01.2022 року, витрати якої становлять - 1029 грн 72 коп;
-судову експертизу зброї № СЕ-19/120-22/210-БЛ від 21.01.2022 року, витрати якої становлять - 1544 грн 58 коп., загальна сума яких складає 3432 грн. 40 коп.

Застосований ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 28.01.2022 року (ухвала №595/1947/21) до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання після набрання вироком законної сили - скасувати.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.12.2021 року (ухвала №595/1947/21), на сокиру із дерев`яною ручкою, на якій намотана ізолента червоного кольору, яка поміщена у сейф пакет № 2092007; предмет зовні схожий на саморобну вогнепальну зброю, який поміщено у сейф-пакет №INZ4015043; кухонний ніж, який поміщено у сейф-пакет № INZ4015045, які передано в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, скасувати.

Речові докази:
-кухонний ніж, який знаходиться у сейф-пакеті № INZ4015045 та закріплений пломбою № 7650367 і поміщений у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яке знаходиться за адресою м. Бучач, вул. Міцкевича, 6.
-сокира, яка знаходяться у полімерному пакеті та стягнута пломбою №7650368 і поміщена у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, яке знаходиться за адресою м. Бучач, вул. Міцкевича, 6 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 .
-саморобна вогнепальна зброя, марлева протирка каналу ствола та капсуль, які упаковані у сейф-пакет №INZ4015043, горловина якого стягнута полімерною пломбою за номером 7650332 та поміщені на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, яка знаходиться в м. Бучач по вулиці Міцкевича, 6 після набрання вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1