Провадження № 1-кп/643/549/22
Справа № 643/4318/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2022 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
перекладача ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000211 від 21.01.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Натанебі, Озургетського муніципалітету, Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 18.05.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.5 ст.186, ст.353, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, 16.02.2012року Вищим спеціалізованим судом України вирок скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в іншому складі суду;
- 11.06.2012 року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.122, ч.4 ст.296, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Перегляд 30.05.2013 р. Апеляційним судом Харківської області рахувати засудженим за ч.1 ст.122, ч.4 ст.296, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 25.11.2014 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.353, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 25.11.2014 року на підставі ч.2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014року від відбуття покарання;
- 08.09.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ст.128 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (без реєстрації),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 20.01.2021 року у вечірній час доби, точний час в ході судового розгляду не встановлений, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_7 , куди він прийшов разом із раніше знайомим ОСОБА_8 , під час раптово виниклого конфлікту з останнім, який виник внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_8 , викликаної надмірним вживанням алкогольних напоїв, проявляючи злість на останнього, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій і наслідки, які можуть настати від її здійснення, однак не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_8 , хоча повинен був і міг це передбачити з урахуванням кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, а також стану сильного алкогольного сп`яніння потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наблизився до ОСОБА_8 та штовхнув обома руками ОСОБА_8 , внаслідок чого останній впав спиною на стіл, який стояв позаду нього. Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, припускаючи настання можливих наслідків своїх дій у виді заподіяння тілесних ушкоджень, які згодом можуть призвести до смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 кулаком правої руки два удари в область голови, від чого ОСОБА_8 впав на підлогу зі столу, після чого, заспокоївшись, самостійно припинив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 , який залишився лежати на підлозі, не маючи змогу підвестись самостійно внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення. 21.01.2021 о 10год.50 хв. лікарем КНП «Центр екстреної медичної допомоги» за адресою: м.Харків, вул. Гарібальді, 4, кв.19 був виявлений труп ОСОБА_8 . Згідно висновку судово-медичної експертизи №10-12/180-С/21 від 04.02.2021, при дослідженні трупа виявлені наступні ушкодження:
- голови: синці обох параорбітальних (наколоочних) ділянок, перелом кісток носа, синець лівої скроневої ділянки з крововиливом м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні, субдуральний крововилив (під тверду мозкову оболонку) зовнішньої поверхні скроневої частки лівої півкулі з розповсюдженням на базальну поверхню її та потиличну частку лівої півкулі, мозочок та стовбур головного мозку крововиливи та забиті рани слизових оболонок обох губ;
- тулуба (грудна клітка та поперекова ділянка): синець задньої поверхні грудної клітки справа. Ці ушкодження носять прижиттєвий характер, на що вказують наявність крововиливів у навколішні м`які тканини в ділянці ушкоджень, утворились від дії тупих твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних та конструкційних особливостей в ушкодженнях або при ударі об них і могли виникнути незадовго перед смертю.
Згідно п.п. 4.8, 2.1.1 (в,г) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.95р.: важка черепно-мозкова травма з крововиливами м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні та крововиливом під тверду мозкову оболонку (субдуральним крововиливом), що потягло за собою набряк-набубніння головного мозку, по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Згідно п.п. 4.8, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ від 17.01.95р.: перелом кісток носа, крововиливи та забиті рани обох губ по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку лівої скроневої, потиличної часток лівої півкулі, мозочок та стовбур мозку, що призвело до набряку-набубніння головного мозку з дислокацією стовбура головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що 20.01.2021року він вранці знаходився на стоянці, чекав ОСОБА_10 , який залишив свій автомобіль для ремонту, та він йому повідомив, що може забрати свій автомобіль увечері. Приблизно о 16год. 30 хв. він почув крики зі сторони кафе-наливайки, та зі стоянки він побачив, що там відбувається бійка. Приблизно о 18-30 год. 19-00год. він зайшов до охоронця стоянки ОСОБА_11 випити чаю, та коли вийшов із приміщення побачив бійку вже біля арки будинку по АДРЕСА_3 . Приблизно о 19год. 20 хв. до воріт стоянки підійшов ОСОБА_8 та покликав його. ОСОБА_8 був у брудному одязі, на лобі у нього була кров, як йому здалося, він був у стані наркотичного або алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 попрохав його показати, де живуть ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 , які заборгували йому гроші. Він пішов з ОСОБА_8 до будинку АДРЕСА_3 , зупинившись біля під`їзду, він сказав останньому, що йому необхідно зайти у під`їзд, та направо будуть розбиті двері, де й проживають ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на прізвисько ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 . Через 5-7 хвилин, він також зайшов до квартири, де побачив ОСОБА_8 , який стояв у кімнаті біля дивана та лаявся на ОСОБА_16 на прізвисько ОСОБА_14 , питав де його гроші та висловлювався нецензурною лайкою. Він зробив ОСОБА_8 зауваження, щоб він не лаявся, на шо останній почав образливо висловлюватися в його бік щодо його національності. Вказані висловлювання обурили його. Він штовхнув ОСОБА_8 двома руками долонями в груди, від чого той впав спиною на стіл. Коли він штовхнув ОСОБА_8 , останній різко схватив його за куртку двома руками. Він сказав ОСОБА_8 , щоб той відпустив куртку, а останній почав висловлюватися нецензурною лайкою. Тоді він його вдарив правою рукою по губам кісточкою великого пальця та ОСОБА_8 відпустив його, тоді він відразу пішов з квартири, що там далі відбувалось він не знає. Він повернувся на стоянку, приблизно о 20-00год. повернув ОСОБА_10 його автомобіль та пішов додому. Зазначив, що умислу вбивати ОСОБА_8 у нього не було. Він не розраховував, що від удару настане смерть потерпілого. В той день він не вживав алкоголь. Просив перекваліфікувати його дії на ч.1 ст.119 КК України.

Потерпілий ОСОБА_17 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 розглядати без його участі.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні та які в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Так, свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 є його знайомим, вони проживають в одному будинку за адресою: АДРЕСА_3 , знайомі приблизно 2-3 роки. ОСОБА_8 знав приблизно 3 місяці. 20 січня 2021 він разом із ОСОБА_19 та ОСОБА_7 знаходилися вдома у останнього за адресою: АДРЕСА_4 , сиділи за столом, випивали самогон. Увечері, приблизно о 18-00год., точного часу не пам`ятає до них у квартиру прийшов ОСОБА_8 , у нього була розсічена губа та текла кров, він дав йому рушник, щоб зупинити кров. Приблизно, через 2 хвилини, а може і більше, до квартири зайшов ОСОБА_6 . ОСОБА_8 почав кричати на ОСОБА_3 , щоб останній повернув гроші, які він зайняв на прийомному пункті металобрухту та до яких ОСОБА_8 не мав ніякого відношення. Він запропонував ОСОБА_8 випити. Вони сіли за стіл, ОСОБА_8 випив самогону, а потім з ОСОБА_6 відійшов від них метрів на 3, залишаючись в кімнаті та почали про щось розмовляти. Потім ОСОБА_8 почав висловлюватися у відношенні ОСОБА_6 нецензурною лайкою та наближатися до нього впритул, на що останній штовхнув ОСОБА_8 двома руками в груди. Від поштовху ОСОБА_8 впав на стіл, після чого піднімаючись став наближатися до ОСОБА_6 , як йому здалося битися. На що ОСОБА_6 вдарив ОСОБА_8 спочатку однією рукою в обличчя, а потім другою рукою по обличчю. ОСОБА_8 від ударів впав на спину на підлогу та залишився лежати. Після чого ОСОБА_6 пішов з квартири. Потім він спитав у ОСОБА_8 чи все гаразд, на що останній кивнув та махнув рукою, як він зрозумів що з ОСОБА_8 все гаразд та через 10-15 хвилин ОСОБА_8 заснув. Він з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ще приблизно 15 хвилин випивали, а потім всі також лягли спати. Він бачив, що о 08-00год. ранку ОСОБА_8 вставав та пив воду, та потім знову ліг на підлогу, та лежав. О 10-00год. він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_7 прокинулися та виявили, що у ОСОБА_8 відсутній пульс. Він викликав швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_8 був його товаришем, він був знайомий з ним приблизно 30 років. 21.01.2021року, він знаходився у себе вдома. Приблизно о 19-34год. 19-36 год., ОСОБА_8 подзвонив йому та повідомив, що його побили та прохав допомогти йому дійти додому та забрати з гуртожитку по АДРЕСА_3 , однак він йому відмовив, оскільки був не в стані йому допомогти. На наступний день до нього приїхали робітники поліції та відвезли його до райвідділу і повідомили, що до нього був останній дзвінок від ОСОБА_8 та спитали про що він розмовляв з останнім. На що він повідомив, що в телефонній розмові ОСОБА_8 казав, що його побив ОСОБА_21 . ОСОБА_8 погано говорив, по голосу він зрозумів, що той був п`яним. Крім того зазначив, що з ОСОБА_6 він не знайомий.
Експерт ОСОБА_22 в судовому засіданні підтримав свій висновок експерта №10-14/1/10-12/180-С/21 від 05.02.2021року. Зазначив, що враховуючи динаміку клінічного прояву тілесних ушкоджень, наявність ударних дій по голові та розвиток в подальшому крововиливу головного мозку, треба вважати, що проміжок часу між тілесними ушкодженнями та смертю, це декілька годин до наступу розвитку набряку, а в подальшому набубніння головного мозку. Травма голови настала не менше ніж від двох ударів, це ліва скронева ділянка та ліва параорбтільна ділянка, а також ударна дія в ділянку обох губ. Ці всі удари, найбільш можливо, були нанесені в короткий проміжок часу, одномоментно, по тілу постраждалого. Місце прикладення сили та ударної дії було нанесено в ліву скроневу ділянку та параорбітальну ділянку. Тілесні ушкодження в ділянку губ в причинному зв`язку з наступом смерті, в даному випадку не знаходяться. Не виключає можливості, що ОСОБА_8 з такими тілесними ушкодженнями, через деякий час, в процесі розвитку набряку та набубніння головного мозку, міг встати. Смерть настала в період часу приблизно за 6-8 годин до моменту огляду трупа на місці події.
Свідок з боку захисту ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він знайомий з ОСОБА_6 з літа 2020року, він ремонтував у нього автомобіль. У січні 2021 року, точної дати не пам`ятає, вранці, на стоянці за адресою: АДРЕСА_3 він передав ОСОБА_6 свій автомобіль для ремонту. Увечері, приблизно о 19-00год 20-00год. він знову зустрівся з ОСОБА_6 та останній повернув йому автомобіль. ОСОБА_6 був у тверезому стані, на ньому ніяких ушкоджень не було. Через два дні він подзвонив ОСОБА_6 та батько останнього повідомив, що ОСОБА_6 затримано.
Свідок з боку захисту ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він працює на стоянці, розташованої по вул.Гарібальді в м.Харкові. 20.01.2021року, вранці до нього на стоянку підійшов ОСОБА_6 та повідомив, що до останнього повинен під`їхати чоловік щоб подивитися автомобіль. Вказаний чоловік приїхав приблизно о 13-00год. ОСОБА_6 приблизно до 18-00год., точного часу не пам`ятає ремонтував автомобіль. Потім його хтось покликав та він відлучився десь на 5-20 хвилин. Повернувся з власником автомобіля, той забрав машину та поїхав. Крім того, зазначив, що неподалік стоянки знаходиться кафе-наливайка біля якої в той день, приблизно о 16-00год відбувалася бійка, а також приблизно о 18-19год. відбувалася друга бійка біля арки будинку 4 по вул.Гарібальді. ОСОБА_6 коли відбувались бійки не відлучався, ремонтував на стоянці автомобіль.
Під час судового розгляду прокурор відмовилась від допиту свідка ОСОБА_19 . Інші учасники судового провадження проти цього не заперечували та така відмова була прийнята судом.

Свідок ОСОБА_7 не був допитаний судом, у зв`язку із смертю, що підтверджується копією актового запису про смерть №15871 від 28.08.2021.
Окрім показань допитаних свідків, судом досліджено письмові докази по кримінальному провадженню, якими підтверджується винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
- витягом з кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000211 від 21.01.2021 року, відповідно до якого, 21.01.2021року о 10год. 50 хв. до чергової частини Московського ВП ГУНП в Харківській області від лікаря БШМД №403 ОСОБА_23 надійшло повідомлення про те, що за адерсою: АДРЕСА_4 по прибутті за викликом ними виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з численними гематомами на обличчі;
- рапортом старшого інспектора Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_24 про те що, 21.01.2021року о 10год.50хв. до відділу надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що бригадою №403 лікарем ОСОБА_23 в квартирі, АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_25 констатовано смерть чоловіка на ім`я ОСОБА_26 , віком близько 50-ти років, з тілесними ушкодженнями у вигляді чисельних гематом на обличчі, під очима, в області лоба, який зі слів власника, прийшов до нього в гості 20.01.2021 (у вечірній час доби) та вже мав тілесні ушкодження, де саме отримав не пояснив;
- протоколом огляду місця події від 21.01.2021року та фототаблицею до нього, відповідно до якого вбачається, що місцем події є квартира АДРЕСА_2 , яка розташована на першому поверсі другого під`їзду в загальному тамбурі по праву сторону від входу. При вході в квартиру встановлено, що квартира обладнана металевими дверима, які мають пошкодження. При вході до квартири з лівого боку розташована ванна кімната з вбиральнею. Надалі розташована житлова кімната. По центру кімнати розташоване тіло чоловіка без ознак життя. Чоловік встановлений як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підлозі лежачі на спині, обличчям до гори, верхні кінцівки виправлені відведені від тіла. Права нога зігнута в колінному суглобі розвернута вправо, ліва виправлена. На трупі одягнуто: куртка, светр, кофта, брюки, пасок, брюки спортивні, шкарпетки, білизна, черевики. Одяг забруднений, куртка та светр з нашаруваннями речовини бурого кольору. Труп на дотик холодний на відкритих, теплий на закритих одягом ділянок тіла. Трупне заклякання добре виражене в усіх зазвичай досліджуваних групах м`язів. Навколо лівого ока синець. На обличчі потьоки та нашарування підсохлої речовини коричневого кольору. В носових ходах аналогічні нашарування. На верхній губі рана переходить на слизову оболонку. На лобі по ходу росту волосся є садно продовгуватої форми з западаючою коричнево-червоною поверхнею, розміром 1,7 х 0,8см. На кистях рук нашарування підсохшого ґрунту та речовини бурого кольору. Трупні плями рясні, зливні, блідо-фіолетового кольору вбачаються по задній поверхні тіла, при натисканні у поперекову ділянку зникають та відновлюються -32-35сек. На спині справа синець невизначеної форми багряного кольору 9 х 3,5см.
- висновком судово-медичної експертизи №14/59-С/21 від 21.01.2021року, в якому вказано, що кров від трупа ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
- висновком судово-медичної експертизи №16-13/232-С/2021 від 21.01.2021року, на підставі результатів судово-медичної експертизи крові та сечі трупа ОСОБА_8 , 1973р.н., виявлений етиловий спирт в кількості: в сечі 2,04 ‰, в крові етиловий спирт не виявлено. Метиловий, ізопропиловий, н-пропіловий, ізоаміловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено.

- висновком судово-медичної експертизи №13/137-С/21 від 03.02.2021року, в якому вказано, що на підставі проведеної судово-медичної експертизи об`єктів від трупу ОСОБА_8 , 1973 р.н. в маркованих препаратах №1 («Правий скроневий м`яз з крововиливом») та №2 («Лівий скроневий м`яз з крововиливом») визначаються масивні деструктивні крововиливи з вираженими реактивними змінами у вигляді помірної лейкоцитарної інфільтрації перифокально. В маркованому об`єкті №1 «тверда мозкова оболонка з лівої потиличної області» - гострий субдуральний крововилив. У двох немаркованих ділянках півкулі головного мозку і мозочку субарахноїдальні крововиливи в стадії початкових реактивних змін, набряк їх речовини. Послідовні крововиливи в стовбурі мозку із вираженим порушенням мікроциркуляції в його речовині. Морфологічні ознаки кардіоміопатії. Розповсюджена фрагментація кардіоміоцитів. Вогнищева серозно-гнійна пневмонія. Дифузний жировий гепатоз. Хронічний індуративний панкреатит. Повнокров`я внутрішніх органів. Вогнищевий набряк легень.
- висновком судово-медичної експертизи №14/69-С/21 від 26.02.2021року, в якому вказано, що кров від трупа ОСОБА_8 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На чоботях (об`єкти №№1,4) ОСОБА_6 , знайдена кров людини в якій виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров у вказаних об`єктах належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, походження якої від гр-на ОСОБА_27 не виключається. На цих же чоботях, в об`єктах №№6,7, є кров людини, в якій виявлені антигени А,В і Н. Таким чином, можна вважати, що кров у цих об`єктах відноситься до групи АВ з супутнім антигеном Н. Крім того, не можна виключити присутності у даних об`єктах домішки крові, які походять від гр. ОСОБА_8 . В об`єктах №№2,3,5,8-11 на чоботях, знайдені сліди крові людини встановити групову належність якої не виявилося можливим;
- висновком судово-медичної експертизи №10-12/180-С/21 від 04.02.2020року та фототаблицею до нього, в якому вказано, що при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: голови: синці обох параорбітальних (навколоочних) ділянок, перелом кісток носа, синець лівої скроневої ділянки з крововиливом м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні, субдуральний крововилив (під тверду мозкову оболонку) зовнішньої поверхні скроневої частки лівої півкулі з розповсюджєним на базальну поверхню її та потиличну частку лівої півкулі, мозочок та стовбур головного мозку, крововиливи та забиті рани слизових оболонок обох губ; тулуба (грудна клітка та поперекова ділянка): синець задньої поверхні грудної клітки справа. Ці ушкодження носять прижиттєвий характер, на що вказують наявність крововиливів у навколишні м`які тканини в ділянці ушкоджень, утворились від дії тупих твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних конструкційних особливостей в ушкодженнях або при ударі об них і могли виникнути незадовго перед смертю. Механізм утворення усіх ушкоджень - безпосередня ударна дія в ділянку локалізації цих ушкоджень. Керуючись п.п.4.8, 2.1.2 ( в,г ) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ від 17.01.95 р.: важка черепно-мозкова травма з крововиливами м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні та крововиливом під тверду мозкову оболонку (субдуральним крововиливом), що потягло за собою набряк-набубніння головного мозку, по ступеню тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя і стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Керуючись п.п.4.8, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ від 17.01.95 р.: перелом кісток носа, крововиливи та забиті рани обох губ по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень і не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті. Враховуючи динаміку розвитку трупних явищ, описаних в протоколі огляду місця події, можна вважати, що смерть настала, в період часу, приблизно, за 6 - 8 годин до моменту огляду трупа на місці події. Смерть настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку лівої скроневої, потиличної часток лівої півкулі, мозочок та стовбур мозку, що призвело до набряку-набубніння головного мозку з дислокацією стовбура головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа, яких-небудь ознак від дії інших чинників (предметів), крім тупих - не виявлено. Враховуючи характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупа, після отримання закритої черепно-мозкової травми, потерпілий міг здійснювати обмежені рухи (дії) - ходити, повзати, пити воду і т.і. до розвитку набряку- набубніння головного мозку та настання запамороченості стану, проміжок часу, рахований годинами. При судово-токсикологічній експертизи крові та сечі на алкоголь від трупа виявлений етиловий спирт в кількості: в сечі - 2,04‰, в крові етиловий спирт не виявлено. В судово- медичній експертизі стан алкогольного сп`яніння оцінюється за наявністю етилового спирта у крові, а наявність етилового спирта в сечі трупа (на даний момент в стадії елімінації) судово- медичній оцінці ступеня алкогольного сп`яніння не підлягає, але цей факт свідчить, що до наступу смерті (при житті) ОСОБА_8 вживав алкогольні напої і знаходився в стані алкогольного сп`яніння. Метиловий, ізопропиловий, н-пропіловий, ізоаміловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено. При судово-медичній (імунологічній) експертизі крові від трупа встановлена її належність до першої групи (О) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.

- висновком судово-медичної експертизи №10-14/1/10-12/180-С/21 від 05.02.2020року та висновком №10-14/2/10-12/180-С/21 від 05.02.2020року в якому вказано, що при дослідженні трупа ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: голови: синці обох параорбіталних (навколоочних) ділянок, перелом кісток носа, синець лівої скроневої ділянки з крововиливом м`яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні, субдуральний крововилив (під тверду мозкову оболонку) зовнішньої поверхні скроневої частки лівої півкулі з розповсюдженням на базальну поверхню її та потиличну частку лівої півкулі, мозочок та стовбур головного мозку, крововиливи та забиті рани слизових оболонок обох губ; тулуба (грудна клітка та поперекова ділянка): синець задньої поверхні грудної клітка справа. Ці ушкодження носять прижиттєвий характер, на що вказують наявність крововиливів у навколишні м`які тканини в ділянці ушкоджень, утворились від дії тупих твердих предметів, що не відобразили своїх індивідуальних конструкційних особливостей в ушкодженнях або при ударі об них і могли виникнути незадовго перед смертю. Смерть настала від закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду мозкову оболонку лівої скроневої, потиличної часток лівої півкулі, мозочок та стовбур мозку, що призвело до набряку-набубніння головного мозку з дислокацією стовбура головного мозку, що і стало безпосередньою причиною смерті. Механізм утворення усіх ушкоджень - безпосередня ударна дія в ділянку локалізації цих ушкоджень. Враховуючи характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньочерепної травми, травматичного субдурального крововилива встановлені при експертизі трупа ОСОБА_8 , 1973 р.н, ця травма голови не могла утворитись внаслідок падіння ОСОБА_8 на тверду поверхню, навіть з наданням його тілу прискорення, що підтверджується відсутністю ушкоджень по задній поверхні голови. Найбільш ймовірно, травма голови могла виникнути від ударів по голові, не менше ніж двох. Має місце ушкодження у вигляді синця задньої поверхні грудної клітки, яке може свідчити про утворення ушкоджень на тілі при його паданні на задню поверхню. Враховуючи характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньочерепної травми, травматичного субдурального крововилива встановлені при експертизі трупа ОСОБА_8 , 1973 р.н, відомості, отримані при проведенні слідчого експерименту з участю підозрюваного ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_18 не протирічать, відповідають судово-медичним даним, тобто обставинам та механізму утворення черепно-мозкової травми, на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 , свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_18 при проведенні слідчого експерименту за їх участю. Враховуючи характер, локалізацію та тяжкість тілесних ушкоджень у вигляді внутрішньочерепної травми, травматичного субдурального крововилива встановлені при експертизі трупа ОСОБА_8 , 1973 р.н, відомості, на які вказують свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_28 не протирічать і відповідають судово-медичним даним по механізму утворення внутрішньочерепної травми.

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 та спеціаліста судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_22 у присутності понятих від 27.01.2021року, в ході якого свідок ОСОБА_18 вказав на обставини події, механізми та послідовність дій, внаслідок яких ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження 20.01.2021року. Свідок ОСОБА_18 розташував статиста обличчям до себе, взяв його двома руками за плечі і відштовхнув від себе. При цьому ОСОБА_18 пояснив, що саме таким чином ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_8 від чого останній впав спиною на стіл. Далі, ОСОБА_18 розташував макет людини на спині на столі, обличчям вверх і показав як ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс ОСОБА_8 два удари в область голови зліва. ОСОБА_18 пояснив, що від вказаних ударів ОСОБА_8 впав на підлогу і розташував макет людини на підлозі на спині обличчям вверх. ОСОБА_18 пояснив, що після цього ОСОБА_8 встав і на його обличчі була кров. ОСОБА_6 більше ніяких ударів йому не наносив.
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 та спеціаліста судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_22 у присутності понятих від 27.01.2021року, в ході якого свідок ОСОБА_28 вказав на обставини події, механізми та послідовність дій, внаслідок яких ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження 20.01.2021року. Свідок ОСОБА_28 розташував макет людини навпроти себе і показав як ОСОБА_6 двома руками взяв ОСОБА_8 за плечі і штовхнув від себе, від чого ОСОБА_8 впав спиною на стіл. Далі ОСОБА_28 розташував макет людини на спині на столі, обличчям вверх, пояснюючи, що саме так на столі лежав ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_28 на макеті показав як ОСОБА_6 кулаком правої руки наніс ОСОБА_8 два удари по голові з лівої сторони. ОСОБА_28 пояснив, що від вказаних ударів ОСОБА_8 впав зі столу на підлогу і розташував макет на спині обличчям вверх. ОСОБА_28 пояснив, що після цього ОСОБА_6 ударів ОСОБА_8 не наносив.
- протоколом огляду предметів від 26.01.2021року, а саме паперового конверту в якому знаходяться сім відрізків липкої стрічки зі слідами папілярних ліній; паперового конверту в якому знаходяться два марлевих тампони змиви зі слідами РБК; полімерного пакету в якому знаходяться чоловічі чоботи зі слідами речовини бурого кольору.
- постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.01.2021року, відповідно до якої предмети зазначені в протоколі огляду від 26.01.2021року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , спеціаліста судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_22 у присутності понятих від 23.01.2021року, результати якого були зафіксовані та відображені на оптичному диску до протоколу слідчого експерименту, який переглянуто у судовому засіданні, в ході якого ОСОБА_6 показав на макеті людини механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Із стенограми до протоколу слідчого експерименту від 23.01.2021 вбачається, що ОСОБА_6 розташовує макет людини навпроти себе, показує як він двома руками взяв ОСОБА_27 за плечі і штовхнув спиною на стіл. Після цього розташовує макет таким чином, що він лежить на столі на спині і показує як він правою рукою (вказує на великий палець) завдав ОСОБА_27 два удари в обличчя в область щелепи. При цьому ОСОБА_6 пояснює, що вдарив ОСОБА_27 по зубах і поранив великий палець правої руки. Далі ОСОБА_6 пояснює, що після ударів по обличчю ОСОБА_27 впав на підлогу і розташовує макет на підлозі обличчям вгору.

Крім того, надані стороною обвинувачення висновки судово-медичної експертизи №15-12/376-С/21 від 20.02.2021року, судово-медичної експертизи №09/221-С/2021 від 11.02.2021 та довідку №06/83 від 02.02.2021року з КНП МКЛШНМД ім. проф.Мещанінова, суд не приймає до уваги, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Оцінюючи зазначені вище письмові докази, кожний окремо, відповідно до вимог ст.ст.85, 86, 94, 98, 99 КПК України, суд вважає, що відомості, які вони містять, є допустимими доказами, оскільки під час досудового розслідування вони отримані в порядку встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Крім того, вони також є належними доказами, оскільки прямо підтверджують існування фактів та обставин, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.

Наведені покази свідків обвинувачення підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, суд визнає їх достовірними, оскільки по головним та суттєвим обставинам, вони узгоджуються та взаємостверджуються між собою, підтверджують скоєне, викривають злочинні дії обвинуваченого та спростовують його захисну позицію.
За таких підстав, вищезазначені докази в їх сукупності об`єктивно вказують на факт виникнення конфліктної ситуації між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що визнається і не оспорюється обвинуваченим, та що в подальшому призвело до умисного заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_8 , що спричинило смерть останнього.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію та характер утворення тілесних ушкоджень свідчать про те, що ОСОБА_6 , умисно завдаючи без будь-якого попередження удари у життєве важливий орган - голову потерпілому, який цього не очікував і не спроможний був захищатися, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння, розраховував і на такі можливі наслідки, що здоров`ю останнього буде спричинено тяжку шкоду, і хоча не бажав, але свідомо припускав такі наслідки. При цьому тяжкість цих наслідків у його свідомості не було конкретизовано, тобто він діяв з невизначеним і непрямим умислом. У такому випадку є всі підстави констатувати наявність непрямого невизначеного умислу в діях ОСОБА_6 щодо спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження.

Посилання ОСОБА_6 на те, що у нього не було умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, та він не наносив ОСОБА_8 удари кулаком в голову, а тілесні ушкодження ОСОБА_8 могли бути нанесені раніше іншими особами, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються показами свідка ОСОБА_30 , який попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та вище наведеними письмовими доказами. Підстав для обмовлення свідком обвинуваченого не встановлено.

Вищевказану позицію обвинуваченого ОСОБА_6 суд розцінює як спосіб захисту.

Показання свідків захисту ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не приймає до уваги оскільки вказані свідки не були очевидцями події злочину та їх покази не мають відношення до встановлення обставин у справі.

Стосовно зауваження захисника про те, що слідчий експеримент із обвинуваченим проведений в кабінеті слідчого, а не на місці вчинення злочину, то відповідно до ст. 240 КПК України, слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим, відповідно до ст. 240 КПК України, не досліджувалося питання місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки даний факт ніким не оспорюється, а встановлювався сам факт вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого, характеристика та локалізація нанесення йому тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання сторони захисту про перекваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.2 ст.121 КК України на ч.1 ст.119 КК України , суд за наслідками судового розгляду дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 26 Постанови Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» дії особи слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК України у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість).

Верховний Суд України висловив правовий висновок про ознаки розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України) і вбивства через необережність ( ст. 119 КК України).

Так, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Верховний Суд України наголосив, що розмежування цих складів злочинів здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною. Зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень.

Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Відповідно до п.27 роз`яснень Пленуму ВСУ № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватись судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставини його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію.

Так, у постанові у справі № 689/332/ 18 від 19 листопада 2019 року Верховний Суд зробив висновок, що незалежно від того, чи є умисел прямим або непрямим, особа повинна нести відповідальність за фактично заподіяну шкоду.

Якщо особа бажала заподіяти потерпілому будь-які тілесні ушкодження, в тому числі й ті, що фактично настали, але при цьому не бажала смерті, хоча мала б її передбачити, такі дії охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого повністю доведена, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України.
Крім того, стороною обвинувачення зазначено в обвинувальному акті, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що категорично заперечив обвинувачений під час судового розгляду. Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого №22, ОСОБА_6 22.01.2021 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Слід зауважити, що Верховний Суд в своїй постанові від 03.12.2019 року у справі № 571/1436/15-к від 03.12.2019 року зазначив, що у кримінальних провадженнях допустимо доводити стан сп`яніння і іншими, окрім лікарського огляду, доказами. Тоді як і інші докази, що були досліджені в судовому засіданні, не доводять факт перебування обвинуваченого безпосередньо під час вчинення ним 20.01.2021 року кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ця обставина підлягає виключенню з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.
Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.
У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 одружений, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, який зареєстрованого місця проживання на території України не має. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №99 від 22.02.2021року, ОСОБА_6 на теперішній час хронічного, психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти здоров`я людини, які потягли наслідки у виді смерті потерпілого, ставлення до скоєного те, що ОСОБА_6 вину не визнав, хоча частково визнав фактичні обставини цього кримінального провадження, дані про обвинуваченого вказані вище, які характеризують його особу, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, та вважає за можливе виправлення ОСОБА_6 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, як таке, що відповідатиме меті покарання, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_6 засуджено вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2020року за ст. 128 КК України до покарання у вигляді 2-х років обмеження волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, він скоїв новий злочин, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, з дотриманням правил розрахунку, передбачених ст. 72 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років 6 /шість/ місяців.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України, частково приєднати ОСОБА_6 невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 08.09.2020року і остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 7 /семи/ років 9 /дев`яти/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 22.01.2021року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 22.01.2021року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Речові докази:

- два паперових конверта в яких знаходяться сім відрізків липкої стрічки зі слідами папілярних ліній та два марлевих тампона зі змивами із слідами РБК, які передані на зберігання до камери схову Московського ВП (квитанція №01617 від 11.03.2021) знищити;

- полімерний пакет в якому знаходяться чоловічі чоботи чорного кольору які передані на зберігання до камери схову Московського ВП (квитанція №01617 від 11.03.2021) повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1