Дата документу 14.09.2021 Справа № 314/3410/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/3410/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1166/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк, громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
12 вересня 1990 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
13 травня 1991 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.81, ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.ст.42,43 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 09 січня 1997 року за відбуттям строку покарання;
01 грудня 2000 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.81, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24 листопада 2003 року за відбуттям строку покарання;
07 липня 2005 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.ч.2,3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 26 вересня 2007 року за відбуттям строку покарання;
20 листопада 2009 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнений 31 січня 2013 року умовно-достроково, не відбутий строк 6 місяців 28 днів;
05 листопада 2014 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 3 роки;
13 червня 2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 11 березня 2019 року умовно-достроково, невідбутий строк 8 місяців 21 день,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник - адвокат ОСОБА_8 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 13 червня 2016 року, у виді позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховується з моменту фактичного його затримання, а саме з 08 липня 2020 року.
Зараховано у строк покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення обвинуваченого, а саме з 09 жовтня 2019 року до 07 червня 2020 року.
У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 відмовлено у повному обсязі.
Вирішена доля заходів забезпечення та речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання - постійне місце проживання, на обліку у лікарів-нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав в повному обсязі, від органів досудового розслідування не переховувався.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини провадження, також просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, призначити йому більш м`яке покарання.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що при призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що від дій обвинуваченого тяжких наслідків не настало, загрози для суспільства він не становить, викрадене майно потерпілим повернуто, претензій щодо відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди потерпілими не заявлено, обвинувачений критично ставиться до вчиненого, жалкує про те, що вчинив низку кримінальних правопорушень.

Згідно з вироком суду, в середині червня 2019 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , де, пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, з ділянки землі поблизу огорожі домоволодіння таємно викрав 4 металеві труби діаметром 70 мм, товщиною металу 3 мм, довжиною по 2 м кожна, загальною вартістю 515,84 грн згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2991 від 21 жовтня 2019 року.

Після чого ОСОБА_6 за допомогою привезеної з собою тачки перевіз викрадене майно до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 515,84 грн.

В середині липня 2019 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , де, пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, з ділянки землі поблизу приміщення будинку таємно викрав 2 металеві швелера висотою 50 мм, шириною 100 мм, товщиною металу 3 мм, довжиною по 2,5 м кожний, загальною вартістю 558,35 грн згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2991 від 21 жовтня 2019 року.

Після чого ОСОБА_6 за допомогою привезеної з собою тачки перевіз викрадене майно до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 558,35 грн.

В середині серпня 2019 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшов до частково огородженої території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , де, пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, з ділянки землі поблизу приміщення сараю таємно викрав 4 металеві кутники розміром 70х70 мм, товщиною металу 5 мм, довжиною по 2,5 м кожний, загальною вартістю 699,40 грн згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2991 від 21 жовтня 2019 року.

Після чого ОСОБА_6 за допомогою привезеної з собою тачки перевіз викрадене майно до території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 699,40 грн.

09 жовтня 2019 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив місцевого жителя ОСОБА_9 , який прямував до місця свого мешкання, після чого ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до ОСОБА_9 та, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, схопив ОСОБА_9 за ліву руку, яка в цей час знаходилась в лівій кишені його пальто та тримала грошові кошти, та шляхом ривку дістав його руку з кишені, з якої випали на землю грошові кошти, після чого ОСОБА_6 зібрав з землі частину грошових коштів у сумі 255 грн, тим самим відкрито заволодів даними грошовими коштами, з якими зник з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

10 червня 2020 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , де, пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку проник на повністю огороджену по всьому периметру територію вказаного домоволодіння та з ділянки землі поблизу приміщення будинку таємно викрав 8 металевих труб діаметром 50 мм, товщиною металу 3 мм, довжиною по 2 м кожна, загальною вартістю 723,84 грн згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2327 від 21 липня 2020 року.

Після чого ОСОБА_6 виніс викрадене майно за межі домоволодіння, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 723,84 грн.

01 липня 2020 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов до території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_11 , де, пересвідчившись, що його дії не помітні для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку проник на повністю огороджену по всьому периметру територію вказаного домоволодіння та з ділянки землі поблизу приміщення гаражу таємно викрав 12 металевих кутників розміром 60х60 мм, товщиною металу 4 мм, довжиною по 2,5 м кожен, загальною вартістю 1446,90 грн згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2327 від 21 липня 2020 року.

Після чого ОСОБА_6 виніс викрадене майно за межі домоволодіння, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1446,90 грн.

07 липня 2020 року приблизно о 10:45 годині ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, з корисливих мотивів, проходячи поблизу багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , помітив поблизу сходів при вході до вказаного будинку мопед марки ZS 50 F (Alpha) червоного кольору, 2008 року виготовлення, без реєстрації, об`ємом двигуна 49,9 куб.см, номер рами НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , вартістю 9575,00 грн згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи №2158 від 09 липня 2020 року, який належить ОСОБА_12 , після чого підійшов до вказаного мопеду, зняв з підніжки та покотив його в напрямку вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області, тим самим незаконно заволодів вказаним мопедом, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

В подальшому на ділянці місцевості, розташованій навпроти буд.71 по вул.Миру в м.Вільнянськ Запорізької області ОСОБА_6 був зупинений співробітниками поліції.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, переглядаючи оскаржуваний вирок в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати цим доказам відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і правильно кваліфікував дії обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України ніким з учасників провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК України, колегією суддів вирок суду в цій частині не переглядається.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника щодо обґрунтованості призначеного йому покарання, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відностяться до категорії нетяжких та тяжких, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Також суд врахував відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за кожен вчинений злочин у виді позбавлення волі на мінімальні строки, визначені санкціями статей обвинувачення (ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України).

При цьому суд обґрунтовано призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, а також із застосуванням ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, невідбутої частини покарання, призначеної ОСОБА_6 за попереднім вироком суду.
Приймаючи до уваги всі обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, те, що один з тяжких злочинів вчинений обвинуваченим у стані сп`яніння, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово (7 разів) судимий, нові правопорушення вчинив через невеликий проміжок часу після умовно дострокового звільнення, не працює, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, в т.ч. і для застосування положень ст.69 КК України.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України і призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження і відомості про особу обвинуваченого у сукупності, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання неможна вважати надто суворим.
Обставини, на які посилається сторона захисту, фактично були враховані судом при призначенні обвинуваченому покарання.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407-409, 413 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4