СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження ЄРДР № 0000147 від 10 січня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта середня, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисник ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальні правопорушення у сфері обігу психотропних речовин за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку продовжили зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 04 квітня 2020 року, в період часу з 13 год. 38 хв. по 15 год. 15 хв., був проведений санкціонований судом обшук за вказаним місцем їх проживання, під час якого в присутності обох обвинувачених та із застосуванням відео фіксації були виявлені та вилучені поліетиленові пакети з речовинами, електроні ваги та інші предмети з нашаруваннями речовин.

Виявлені під час вказаного обшуку речовини є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої (загальна маса у речовинах 8,6846 г) становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Крім того, вночі 30 січня 2020 приблизно о 00 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ вул. Ушакова, 18, незаконно придбав у невстановленої особи для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою в речовині 0,370 г, яку продовжив при собі зберігати без мети збуту. Тієї ж ночі, приблизно о 06 год. 10 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ушакова, 18, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав поліетиленовий пакетик з PVP в середині.

Видана ОСОБА_9 речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої (0,370 г) не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , кожний окремо, з метою покращення свого матеріального становища здійснювали збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, 13 березня 2020 року, приблизно о 13 год. 15 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Ушакова, 18, де за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила під контролем правоохоронного органу оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані «БЕЛОВ», отримав від останнього 1 500 грн. як винагороду за збут психотропної речовини, після чого підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де в цей час з вікна третього поверху інша особа скинула поліетиленовий пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP, яку ОСОБА_7 підняв з землі та передав «БЕЛОВУ». У такій спосіб ОСОБА_7 незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою в речовині 2,48 г. Цього ж дня в період часу з 13 год. 15 хв. по 13 год. 25 хв., за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 13-Б, «БЕЛОВ» видав працівникам поліції один поліетиленовий пакетик з особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP всередині, який він придбав у ОСОБА_10 в рамках проведення оперативної закупки.

Видана «БЕЛОВИМ» речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої (2,48 г) становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Крім того, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторний незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, 24 березня 2020 року приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де за попередньою домовленістю з «БЕЛОВИМ» надав йому номер рахунку, на який «БЕЛОВ» через термінал «I-Box» перерахував ОСОБА_11 1 500 грн. як винагороду за збут психотропної речовини. У подальшому «БЕЛОВ» прибув до будинку №18 по вул. Ушакова в м. Києві, де ОСОБА_7 скинув з вікна третього поверху два поліетиленових пакета з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP «БЕЛОВУ». Таким чином ОСОБА_7 повторно незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою в речовині 1,041 та 1,408 г, а всього 2,449 г. Цього ж дня в період часу з 17 год. 10 хв. по 17 год. 25 хв., за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 13-Б «БЕЛОВ» видав працівникам поліції два поліетиленових пакетика з PVP в середині, які він придбав у ОСОБА_10 в рамках проведення оперативної закупки.

Видана «БЕЛОВИМ» речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої (2,449 г) становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Крім того, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, 31 березня 2020 приблизно о 11 год. 00 хв. за попередньою домовленістю з «БЕЛОВИМ» надав йому номер рахунку, через який той через термінал «I-Box» перерахував 1 000 грн. як винагороду за збут психотропної речовини PVP. Однак збут психотропної речовини був відкладений через її відсутність на той момент. 04 квітня 2020 року приблизно о 11 год. 30 хв. «БЕЛОВУ» зателефонував ОСОБА_6 і повідомив місце, де розміщено закладку з психотропною речовиною PVP. У подальшому «БЕЛОВ», прибувши до будинку № 12 по вул. Прилужній в м. Києві, неподалік під камінням виявив поліетиленовий згорток з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP в середині. Таким чином, ОСОБА_6 незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою в речовині 0,586 г. 04 квітня 2020 року в період часу з 12 год. 00 хв. по 12 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, вул. Чорнобильська, 13-Б, «БЕЛОВ» видав працівникам поліції поліетиленовий пакет з PVP в середині, який він придбав у ОСОБА_12 в рамках проведення оперативної закупки.

Видана «БЕЛОВИМ» речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) обіг якого заборонено згідно з Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 (Таблиця 1, Список № 2), розмір якої (0,586 г) не становить великий (Таблиця 1, затверджена наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000р.).

Правова позиція сторони захисту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав частково, лише у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовині PVP без мети збуту, в тому числі, у великих розмірах, тобто за ч. ч. 1 та 2 ст. 309 КК України, за якими і просив здійснити остаточну правову кваліфікацію всіх своїх дій. При цьому показав, що дійсно з братом ОСОБА_13 зберігали у пакетиках психотропну речовину PVP за місцем свого спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а 04 квітня 2020 року під час обшуку, результати якого не оспорює, ця речовина за вказаним місцем їх спільного проживання була виявлена та вилучена працівниками поліції. Однак, наполягав, що цю речовину їм надала третя особа за тиждень до цих подій з єдиним проханням нехай полежить певний час, збувати її наміру ніхто не мав. Він розумів, що у цих пакетиках PVP, і за це готовий нести відповідальність. Крім того, вночі 30 січня 2020 він незаконно придбав безоплатно у наглядно знайомої особи для власного вживання PVP, масу якого в речовині 0,370 г не оспорює, яку продовжив при собі зберігати без мети збуту, але вранці, знаходячись біля свого будинку, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав поліетиленовий пакетик з нею. В цій частині висунутого обвинувачення він щиро кається і просить суд суворо його не карати.

Що ж стосується епізодів нібито збуту PVP 13 та 24 березня 2020 року, то на знятому оперативним шляхом відео він дійсно зафіксований біля свого під`їзду за місцем проживання під час зустрічі та розмов із знайомою особою, яка фігурує в обвинувальному акті як «БЕЛОВ» і якій він раніше позичав кошти на загальну суму 3 500 грн., тому він і повертав ці позичені гроші, в тому числі і через «Айбокс». В обвинувальному акті з цього приводу правильно вказані час та місце таких зустрічей. Його брат до цих подій відношення не мав. Ніяких психотропних речовин він під час цих зустрічей не збував і розмов про це з «БЕЛОВИМ» не вів. Щодо епізоду нібито збуту PVP 04 квітня 2020 року, то з цього приводу йому нічого не відомо, будь-якої участі в цих подіях він не брав.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав також частково, лише у незаконному придбанні та зберіганні вдома психотропної речовини PVP у великих розмірах без мети збуту, тобто за ч. 2 ст. 309 КК України, за якою і просив здійснити правову кваліфікацію своїх дій. При цьому повністю підтвердив показання свого брата щодо обставин виявлення та вилучення 04 квітня 2020 року працівниками поліції під час обшуку їх спільного житла психотропної речовини PVP, яку вони зберігали на прохання третьої особи, а не для збуту. В цій частині висунутого обвинувачення він також щиро кається і просить суд суворо його не карати.

Що ж стосується всіх трьох епізодів нібито збуту PVP, то з цього приводу йому нічого не відомо, будь-якої участі в цих подіях не брав, він не був тією особою, яка виглядала з вікна їх будинку (третій поверх) 13 березня 2020 року та яка спілкувалася телефоном з «БЕЛОВИМ» 04 квітня 2020 року, як це зафіксовано на оперативному відео під час зустрічі з кимось брата. Як також визнав обвинувачений ОСОБА_6 , і це підтвердив його брат ОСОБА_7 , банківська картка …1247 належить останньому.

Сторона захисту наполягала на тому, що слідством не здобуто і не надано суду доказів винуватості обох обвинувачених у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовині у великих розмірах з метою збуту та у збуті такої речовини, оскільки припущення з цього приводу сторони обвинувачення не підтверджені дослідженими судом доказами, в основу обвинувачення в цій частині покладені недопустимі через порушення порядку їх проведення докази, а саме відсутні протоколи вручення агенту грошових коштів, фіксація подій не охоплює початку та закінчення негласної слідчої (розшукової) дії контрольована закупка тощо, до того ж під час судового розгляду сторона обвинувачення допит агента не забезпечила. Тому захист просив ухвалити у даній справі щодо обох обвинувачених вирок, за яким всі протиправні дії останніх перекваліфікувати на ч. 2 ст. 309 КК України, а дії обвинуваченого ОСОБА_10 додатково кваліфікуючи за ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити справедливе покарання з можливістю їх виправлення без ізоляції від суспільства.

Правова позиція сторони обвинувачення.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_10 сторона обвинувачення подала докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду і містилися у матеріалах санкціонованих та проведених НСРД, протоколах затримання, обшуків та оглядів, висновках експертів щодо виявлених предметів злочинів та їх розмірів тощо. Під час виступу в судових дебатах прокурор вважав подані докази достатніми для того, щоб довести винуватість обох обвинувачених у повному обсязі.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

За даними витягу з ЄРДР від 10 січня 2020 року (т. 1 а. 68) дане провадження № 0000147 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було відкрито на підставі матеріалів правоохоронних органів про факти збуту психотропних речовин з боку громадян КОНОНІКІНИХ на території Святошинського району міста Києва. У подальшому до ЄРДР додатково вносилися дані за результатами затримання із такими речовинами ОСОБА_10 30 січня та огляду житла КОНОНІКІНИХ 26 лютого 2020 року (ЄРДР №№ 0000531 та 0001148 відповідно), за фактом проведення оперативної закупки 24 березня 2020 року дані окремо внесені 04 квітня 2020 року (ЄРДР № 0001766), а також 27 липня 2020 року (ЄРДР №№ 0003406 та 0003407) за результатами санкціонованого обшуку житла вказаних осіб та за фактом проведення оперативної закупки від 04 квітня 2020 року.

Рішення прокурора про об`єднання всіх вказаних кримінальних проваджень з первинним № 0000147 в одне є належно обґрунтованим (т. 1 а. 71-72). Досудове розслідування подовжувалося у встановленому порядку (т. 1 а. 230-233; т. 2 а. 16-18).

Водночас, всі ці дані не можуть бути оцінені як докази винуватості обвинувачених КОНОНІКІНИХ, а потребували безумовного підтвердження зібраними у подальшому під час розпочатого досудового розслідування даними.

Суду не подано даних, які могли б вказати, хоча б на мінімальному рівні підозри, про будь-яку ймовірну причетність обвинувачених КОНОНІКІНИХ до протиправної діяльності, пов`язаної із збутом психотропних речовин, станом на час прийняття рішення про відкриття щодо них кримінального провадження № 0000147.

Цілком зрозуміло, що первинні матеріали правоохоронних органів, на підставі яких 10 січня 2020 приймалося рішення про відкриття даного кримінального провадження за ч. 2 ст. 307 КК України, не можуть розглядатися як докази винуватості КОНОНІКІНИХ, оскільки вони збиралися до початку досудового розслідування, проте їх відсутність вимагає від суду підвищити поріг доведеності умислу цих осіб на збут вказаних речовин та встановлення відсутності стосовно них з цього приводу акцентованих провокацій з боку поліції.

Епізод 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_10 .
Як вбачається з дослідженого судом протоколу огляду місця події від 30 січня 2020 року з додатком у виді добровільної згоди на видачу предметів (т. 2 а. 19-22), на місцевості поблизу будинку № 3 по вул. Академка Єфремова в м. Києві виявлений ОСОБА_7 , який ідентифікував себе як учасника цієї слідчої дії під час судового розгляду, останній на пропозицію слідчого в присутності двох понятих добровільно видав з лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, кристалоподібну речовину блакитного кольору у поліетиленовому пакетику з пазовим замком, який поміщено до пакету, опечатано та зшито. Будь-яких скарг, протестів на дії працівників поліції ОСОБА_7 , розписуючись у протоколі огляду не заявляв, достовірність його результатів підтвердив і під час судового розгляду.

Як слідує з протоколу огляду місця події, слідчий при проведенні огляду місця події проводив виявлення та фіксацію речових доказів, які добровільно (без ознак примусу чи втручання у її особистий простір) видала особа. При цьому будь-якого відшукування майна при вчиненні вказаної слідчої дії не відбувалося. З огляду на викладене, правових підстав для визнання даних протоколу огляду місця події недопустимими доказами немає.

Згідно з даними дослідженого судом висновку експерта № 11-2/760 від 02 квітня 2020 року (т. 2 а. 27-30), видана ОСОБА_9 під час огляду місця події і надана на дослідження кристалоподібна речовина блакитного кольору, яка знаходилася у поліетиленовому пакетику, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою в речовині 0,370 г., що не становить великий розмір.

Вказані докази узгоджуються з показаннями обвинуваченого під час судового розгляду, а тому суд кладе їх в основу вироку, вважаючи обвинувачення за даним епізодом доведеним поза розумним сумнівом у повному обсязі.

Епізод збуту від 13 березня 2020 року.
Згідно з даними досліджених судом протоколу огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 13 березня 2020 року та додатку до нього, зафіксовано використання оперативними підрозділами в межах даного кримінального провадження під час оперативної закупки після 12 год. 40 хв. коштів з кошторису МВС України в сумі 1 500 грн. трьома купюрами номіналом по 500 грн. кожна (т. 1 а. 84, 87).

За даними досліджених протоколів огляду покупця та вручення йому спеціального технічного засобу від 13 березня 2020 року, зафіксовано гр-на «БЕЛОВА», котрий дав добровільно згоду на проведення оперативної закупки психотропної речовини PVP у гр-на ОСОБА_10 та отримав для проведення такої закупки спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ» (т. 1 а. 85-86).

Згідно з даними дослідженого судом протоколу добровільної видачі від 13 березня 2020 року, «БЕЛОВ» за результатами контрольної закупки у КОНОНІКІНА Артема PVP видав того ж дня о 13 год. 15 хв. працівникам поліції поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною світлого кольору. Цей пакетик був поміщений в пакет, який обв`язано та прошито ниткою, опечатано та засвідчено підписами (т. 1 а. 91).

Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 17 березня 2020 року, який містить аналогічні наведеним вище дані, «БЕЛОВ», якому о 12 год. 40 хв. 13 березня 2020 року були вручені грошові кошти в сумі 1 500 грн. та спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ», того ж дня провів контрольну закупку психотропної речовини PVP в ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку № 18 по вул. вул. Миколи Ушакова в м. Києві. При цьому, «БЕЛОВ» кошти в сумі 1 500 грн. на вулиці передав ОСОБА_11 , якому інша особа з балкону будинку скинула поліетиленовий пакетик, який ОСОБА_7 у свою чергу віддав «БЕЛОВУ». У подальшому «БЕЛОВ» видав цей пакетик працівникам поліції (т. 1 а. 89-90).

Дані вказаного протоколу про результати контролю за вчиненням злочину знайшли своє підтвердження і під час безпосереднього дослідження судом із застосуванням спеціальної програми «САФАРІ» відео файлу «», розміщеного на мікро CD (т. 1 а. 115а). Зокрема, починаючи з 12 год. 49 хв. астрономічного часу запису фіксується зустріч агента з ОСОБА_9 , обличчя останнього чітко ідентифікується з 12 год. 53 хв. 22 сек., о 12 год. 56 хв. 14 сек. третя особа з вікна будинку скидає пакетик, «Артур» віддає його агенту, будь-яких ознак вмовляння чи в будь-який інший спосіб схиляння до таких дій ОСОБА_10 з боку «БЕЛОВА» чи третіх осіб не виявлено. Навпаки, ОСОБА_7 веде себе впевнено, вільно розмірковує на різні теми, фактично контролю процедуру збуту особисто бере готівкові кошти, попередньо організовує дії сторонньої особи, яка узгоджено з ОСОБА_9 після цього скидає саме необхідний предмет купівлі з вікна будинку, останній передає цей предмет покупцю.

Згідно з даними дослідженого судом висновку експерта № 11-2/1748 від 16 березня 2020 року (т. 1 а. 96-99), видана «БЕЛОВИМ» 13 березня 2020 року і надана на дослідження кристалоподібна речовина світлого кольору, яка знаходилася у поліетиленовому пакетику, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою в речовині 2,48 г.

Звертає на себе увагу те, що всі вказані документовані дані за даним епізодом узгоджуються між собою, натомість будь-якої участі ОСОБА_12 у цих подіях не зафіксовано, агент зустрічався з ОСОБА_9 , останньому передав гроші та від нього ж отримав психотропну речовину, належна ідентифікація особи, яка перед цим скинула таку речовину з вікна будинку на вулицю, жодними доказами не здійснена, агент з цього приводу судом не допитаний, дані про телефонні розмови фігурантів не відкривалися.

Оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_12 за даним епізодом поданими доказами не спростовані, суд кладе їх в основу свого вироку, визнаючи достовірними.

Натомість, суд критично оцінює, а тому відкидає показання обвинуваченого ОСОБА_10 , який висуваючи свою захисну версію про повернення боргу «БЕЛОВИМ» намагався у такій спосіб уникнути відповідальності. Поданими даними чітко зафіксовано як ОСОБА_7 після отримання грошей передає «БЕЛОВУ» згорток, відтак платна реалізація останнього і становить дійсний зміст їх відносин.

Епізод збуту від 24 березня 2020 року.
Згідно з даними досліджених судом протоколу огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 24 березня 2020 року та додатку до нього, зафіксовано використання оперативними підрозділами в межах даного кримінального провадження під час оперативної закупки після 14 год. 55 хв. коштів з кошторису МВС України в сумі 1 500 грн. трьома купюрами номіналом по 500 грн. кожна (т. 1 а. 104, 106).

За даними досліджених протоколів огляду покупця та вручення йому спеціального технічного засобу від 24 березня 2020 року, зафіксовано гр-на «БЕЛОВА», котрий дав добровільно згоду на проведення оперативної закупки психотропної речовини PVP у гр-на ОСОБА_10 та отримав для проведення такої закупки спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ» (т. 1 а. 105-107).

Згідно з даними досліджених судом протоколу добровільної видачі від 24 березня 2020 року та додатку до нього у виді ID квитанції № …3636 від 24 березня 2020 року (час 16 год. 38 хв. 11 сек.) на суму 1 500 грн., «БЕЛОВ» за результатами контрольної закупки у КОНОНІКІНА Артема PVP видав того ж дня о 17 год. працівникам поліції два поліетиленових пакетика з кристалоподібною речовиною синього та білого кольорів. Ці два пакетики, а також ID квитанція № …3636 від 24 березня 2020 року на суму 1 500 грн. були поміщений в пакет, який обв`язано та прошито ниткою, опечатано та засвідчено підписами (т. 1 а. 111-112).

Згідно з протоколом про результати проведення аудіо-, відео контролю особи від 26 червня 2020 року, під час цієї негласної слідчої дії було зафіксовано, як «БЕЛОВ» 24 березня 2020 року вийшов з обумовленого місця і попрямував до супермаркету «ВелМарт» за адресою: м. Київ вул. Чорнобильська, 16/80, в середині якого через термінал «Айбокс» поповнив картковий рахунок НОМЕР_1 , отримавши ID квитанцію, далі прийшов до будинку АДРЕСА_1 вказаного будинку виглянув ОСОБА_7 , який покликав «БЕЛОВА» і скинув йому згорток, який «БЕЛОВ» підняв і приніс знову в раніше обмовлене місце (т. 1 а. 114-115).

Дані вказаного протоколу про результати проведення аудіо-, відео контролю особи, які повністю узгоджуються з іншими матеріалами НСРД за даним епізодом, знайшли своє підтвердження і під час безпосереднього дослідження судом із застосуванням спеціальної програми «САФАРІ» відео файлів, розміщених на мікро CD (т. 1 а. 115а), зокрема на файлі «» зафіксовано, як особа (корелює з даними про «БЕЛОВА») 24 березня 2020 року вийшла з відділку поліції і близько 16 год. 30 хв. зайшла до супермаркету «ВелМарт» за адресою: м. Київ вул. Чорнобильська, 16/80, в середині якого о 16 год. 38 хв. через термінал самообслуговування «Айбокс» поповнила трьома купюрами номіналом по 500 грн. картковий рахунок (чітко візуалізується № 5375…1247) на суму 1 500 грн., далі переміщується до будинку АДРЕСА_2 , де з вікна квартири на третьому поверсі (зліва від вікон парадного) особа чоловічої статі, яка покликала « ОСОБА_14 », скидає згорток, який «БЕЛОВ» підіймає о 16 год. 54 хв., з яким повертається до того ж відділку поліції (файли «» та «»).

Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 24 березня 2020 року, який містить аналогічні наведеним вище дані, «БЕЛОВ», якому о 15 год. 00 хв. 24 березня 2020 року були вручені грошові кошти в сумі 1 500 грн. та спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ», того ж дня провів контрольну закупку психотропної речовини PVP в ОСОБА_10 , перебуваючи біля будинку № 18 по вул. вул. Миколи Ушакова в м. Києві. При цьому, «БЕЛОВ» спочатку перерахував кошти в сумі 1 500 грн. на банківську картку ОСОБА_10 , після чого останній скинув йму з балкону будинку два поліетиленових пакетика, які він, «БЕЛОВ» підібрав із землі і у подальшому видав працівникам поліції (т. 1 а. 109-110).

Згідно з протоколом затримання від 04 квітня 2020 року (т. 1 а. 179-184), ОСОБА_10 було затримано вказаної дати о 15 год. 30 хв., а під час проведеного в порядку ст. 208 КПК України особистого обшуку в нього було вилучено в присутності понятих банківську картку Монобанк № НОМЕР_1 , яка визнана речовим доказом, що узгоджується з попередніми даними про здійснення оплатного збуту.

Згідно з даними дослідженого судом висновку експерта № 11-2/1976 від 27 березня 2020 року (т. 1 а. 120-122), видана «БЕЛОВИМ» 24 березня 2020 року і надана на дослідження кристалоподібна речовина блакитного та білого кольорів, яка знаходились у двох поліетиленових пакетиках, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою в речовині 1,041 та 1,408 г відповідно, а всього 2,449 г.

Всі вказані документовані дані також повністю узгоджуються між собою і за цим епізодом, натомість будь-якої участі ОСОБА_12 у цих задокументованих на аудіо-, відео носіях подіях не зафіксовано, гроші агент перераховував на картку ОСОБА_10 , останній йому і скинув психотропну речовину, дані про телефонні розмови фігурантів не відкривалися.

Оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_12 за даним епізодом поданими доказами не спростовані, суд кладе їх в основу свого вироку, визнаючи достовірними.

Натомість, суд знову ж таки критично оцінює, а тому відкидає показання обвинуваченого ОСОБА_10 , який висуваючи свою захисну версію про повернення боргу «БЕЛОВИМ» намагався у такій спосіб уникнути відповідальності. Поданими даними чітко зафіксовано як ОСОБА_7 після отримання грошей на картку додатково зустрічається і скидає «БЕЛОВУ» згорток, відтак платна реалізація останнього і становить дійсний зміст їх відносин.

Епізод збуту від 04 квітня 2020 року.
Згідно з даними досліджених судом протоколу огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 31 березня 2020 року та додатку до нього, зафіксовано використання оперативними підрозділами в межах даного кримінального провадження під час оперативної закупки коштів з кошторису МВС України в сумі 1 000 грн. двома купюрами номіналом по 200 грн., однієї купюрою номіналом 100 грн. та однією купюрою 500 грн. (т. 1 а. 125, 127).

За даними досліджених протоколів огляду покупця та вручення йому спеціального технічного засобу від 31 березня 2020 року, зафіксовано гр-на «БЕЛОВА», котрий дав добровільно згоду на проведення оперативної закупки психотропної речовини PVP у гр-на ОСОБА_12 та отримав для проведення такої закупки спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ» (т. 1 а. 126-127).

Згідно з даними досліджених судом протоколу добровільної видачі від 04 квітня 2020 року та додатку до нього у виді ID квитанції № …9540 від 31 березня 2020 року (час 12 год. 24 хв. 36 сек.) на суму 1 000 грн., «БЕЛОВ» за результатами контрольної закупки у ОСОБА_12 . PVP видав того ж дня о 12 год. 20 хв. працівникам поліції поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною білого кольору. Цей пакетик, а також ID квитанція № …9540 від 31 березня 2020 року на суму 1 000 грн. були поміщений в пакет, який обв`язано та прошито ниткою, опечатано та засвідчено підписами (т. 1 а. 133-134).

Згідно з протоколом про результати проведення аудіо-, відео контролю особи від 26 червня 2020 року, під час цієї негласної слідчої дії було зафіксовано, як «БЕЛОВ» 31 березня 2020 року вийшов з обумовленого місця і попрямував до супермаркету «ВелМарт» за адресою: м. Київ вул. Чорнобильська, 16/80, в середині якого через термінал самообслуговування «Айбокс» поповнив картку, отримавши ID квитанцію, далі прийшов до будинку № 18 по вул. вул. Миколи Ушакова, де зателефонував особі, яка повідомила про відсутність на даний час матеріалу, зателефонує, коли він з`явиться. У подальшому, 04 квітня 2020 року близько 11 год. 30 хв. «БЕЛОВ» отримав повідомлення про залишену закладку за адресою: м. Київ, вул. Прилужна, 12 (під камінням на люку), звідки близько 12 год. того ж дня забрав поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною, з яким повернувся до раніше обумовленого місця (т. 1 а. 129-130).

Дані вказаного протоколу про результати проведення аудіо-, відео контролю особи, які повністю узгоджуються з іншими матеріалами НСРД за даним епізодом, знайшли своє підтвердження і під час безпосереднього дослідження судом із застосуванням спеціальної програми «САФАРІ» відео файлу «», розміщеного на мікро CD (т. 1 а. 130а). Зокрема, починаючи з 04 хв. 05 сек. запису фіксується прийнятий «БЕЛОВИМ» телефонний дзвінок особи, яка відкликається на ім`я « ОСОБА_15 », « ОСОБА_16 », яка чітко координує дії « ОСОБА_14 » і допомагає йому виявити залишену закладку під каменем на бетонному остові каналізаційного люка (05 хв. 05 сек. запису).

Згідно з протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 04 квітня 2020 року, який містить аналогічні наведеним вище дані, «БЕЛОВ», якому о 12 год. 00 хв. 31 березня 2020 року були вручені грошові кошти в сумі 1 000 грн. та спеціальний технічний засіб аудіо-, відео контролю «САФАРІ», того ж дня перерахував кошти в сумі 1 500 грн. на банківську картку ОСОБА_10 , а 04 квітня 2020 року після 11 год. 30 хв. завершив контрольну закупку психотропної речовини PVP в ОСОБА_12 , перебуваючи біля будинку № 12 по вул. Прилужна в м. Києві, шляхом закладки, дані про яку повідомив телефоном ОСОБА_6 (т. 1 а. 131-132).

Згідно з довідкою про рух коштів клієнта Монобанк ОСОБА_10 за карткою № 4441…0073 (т. 1 а. 186) її власник ОСОБА_7 31 березня 2020 року о 12 год. 25 сек. з урахуванням сплати комісії одержав шляхом поповнення через термінал «Айбокс» 960 грн. 82 коп., що узгоджується із даними проведеної проплати.

Згідно з даними дослідженого судом висновку експерта № 11-2/2409 від 07 травня 2020 року (т. 1 а. 139-142), видана «БЕЛОВИМ» 24 березня 2020 року і надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, яка знаходилась у поліетиленовому пакетику, містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, масою в речовині 0,586 г.

Всі вказані документовані дані за цим епізодом також узгоджуються між собою, натомість будь-якої особистої участі ОСОБА_10 у задокументованих подіях не зафіксовано, лише один факт перерахуванням агентом коштів на картку ОСОБА_10 не вказує поза розумним сумнівом на те, що останній перебував із братом у попередній змові на вчинення цих дій. До того ж аналіз даних руху коштів за карткою ОСОБА_10 № НОМЕР_2 згідно з вказаною довідкою (т. 1 а. 185-203) за період часу з 01 січня по 10 квітня 2020 року не містить даних про мінімальні ознаки системності таких переводів грошей, що тільки додатково робить висловлені сумніви більш переконливими.

Оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_10 за даним епізодом поданими доказами не спростовані, суд кладе їх в основу свого вироку, визнаючи достовірними.

Натомість, суд критично оцінює, а тому відкидає показання ОСОБА_12 , який заперечував будь-яку свою участь у цих подіях. Поданими даними чітко зафіксовано як «БЕЛОВ» придбав шляхом закладки згорток з речовиною, здійснивши перед цим оплату за нього на картку ОСОБА_10 , але отримуючи телефоном безпосередні чіткі вказівки щодо місця закладки від «Вови», відтак ідентифікація «Вови» за таких умов як брата ОСОБА_10 ОСОБА_17 , на думку суду, є достатньою для переконання у причетності обвинуваченого ОСОБА_12 до вказаного епізоду.

Оцінюючи в цілому результати всіх проведених НСРД, суд бере до уваги також і таке.

Вказані негласні слідчі (розшукові) дії (контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки та аудіо-, відеоконтроль особи) були проведені: - в межах кримінального провадження щодо тяжкого злочину (ч. 2 ст. 307 КК України); - на підставі постанов та доручень прокурорів, які мали процесуальні повноваження в межах даного провадження, на підставі ухвал слідчих суддів, в межах визначеного строку, з використанням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошей) та із залученням на добровільній основі до конфіденційного співробітництва сторонньої особи, постанови прокурора про проведення негласної слідчої розшукової дії оформлені з дотриманням встановлених законом вимог (т. 1 а. 70, 73-74, 81-82; т. 2 а. 76-81, 85-90); - із забезпеченням мінімального рівня втручання в приватне життя братів КОНОНІКІНИХ, який не можна визнати неспіврозмірним із метою викриття протиправної діяльності останніх; - з належною фіксацією ходу та результатів слідчих дій.

Захист намагався переконати суд, що результати контрольних закупок не доводять, що видана «БЕЛОВИМ» психотропна речовина була збута саме обвинуваченими.

Вказані доводи захисту суд оцінює, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та аналізі сукупності наведених вище доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку.

Так, ретельна фіксація дій «БЕЛОВА» під час кожної закупки, яка проводилася на відкритій місцевості, унеможливлювало вчинення агентом неконтрольованих дій, відтак об`єктивно вказує на те, що «БЕЛОВ» придбавав видану ним кожного разу психотропну речовину під час зустрічі в першим двох випадках з ОСОБА_9 , а в останньому (третьому) погоджуючи свої дії з ОСОБА_13 телефоном, ідентифікація на відео обличчя ОСОБА_10 13 березня 2021 року не потребує спеціальних знань.

Безспірно встановлено, що речовина, яку отримував «БЕЛОВ» і кожного разу видав працівникам поліції, містила особливо небезпечну психотропну речовину.

Як видно з додатку до протоколу огляду місця події від 25-26 лютого 2020 року у виді фото матеріалів за місцем проживання братів КОНОНІКІНИХ (фото IMG_5641), місцевість навколо під`їзду їх будинку відповідає зафіксованій місцевості під час відеоконтролю цих осіб.

Крім того, вилучена під час особистого обшуку ОСОБА_10 банківська картка відповідає тій, на яку під час оперативної закупки 24 березня 2020 року здійснювалося перерахування коштів ОСОБА_11 , що вказує на належність перерахованих коштів до засобу платежу за отримані від ОСОБА_10 психотропні речовини, а тому є свідченням проведеного розрахунку між ними.

За даними листів ГУНП в м. Києві від 23 липня та 20 вересня 2021 року у 2020 році співробітникам Святошинського УП ГУНП у м. Києві для проведення негласних слідчих (розшукових) дій видавалися кошти спеціального призначення в сумі 104 260 грн.

У судовому засіданні не здобуто і стороною захисту не надано доказів, які хоча б з малою долею вірогідності, враховуючи правову позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини (Див., напр.: постанова у справі "Тейшейра де Кастро проти Португалії" (Teixeira de Castro v. Portugal) від 9 червня 1998р., §§ 35-36 та 39; постанова у справі "Худобін проти Російської Федерації" (Khudobin v. Russia), скарга № 59696/00, § 135; постанова у справі "Ваньян проти Російської Федерації" (Vanyan v. Russia) від 15 грудня 2005р., скарга № 53203/99, §§ 46 та 47; постанова у справі "Веселов та інші проти Російської Федерації" (Veselov and others v. Russia) від 02 жовтня 2012р.), давали обґрунтовані підстави припускати те, що збут ОСОБА_18 13 та 24 березня 2020 року а ОСОБА_13 04 квітня 2020 року психотропної речовини відбувся завдяки провокації чи підбурюванню з боку поліції чи їх агента.

Нарешті, всі вказані висновки експертів є належно мотивованими, науково обґрунтованими, складеними кваліфікованими експертами на підставі ретельного дослідження з використанням даних загальноприйнятої експертної практики, матеріалів кримінального провадження, яким не суперечить, відповіді та висновки експерта повні та вичерпні, не допускають подвійного тлумачення і суперечностей, порушення цілісності предметів дослідження в жодному випадку виявлено не було. Тому суд ці дані кладе в основу свого вироку як достовірні.

Підсумовуючи наведене, суд вважає належними та допустимими всі вказані результати НСРД, а враховуючи їх аналіз у взаємозв`язку із іншими документованими даними визнає їх достовірними доказами, проте виключає з обвинувачення з епізодами збуту психотропної речовини від 13 та 24 березня 2020 року вказівку на участь у злочині ОСОБА_12 , а за епізодом збуту психотропної речовини від 04 квітня 2020 року вказівку на участь у злочині ОСОБА_10 , як підсумок, суд виключає вказівку в обвинувальному акті на те, що вони обидва діяли у вказаних та, як наслідок, в усіх інших епізодах, за попередньою змовою групою осіб на спільний збут психотропних речовин через недоведеність цих обставин поданими доказами, тому доводи з цього приводу захисту суд вважає переконливими.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 04 квітня 2020 року вперше чинив збут психотропної речовини, його дії не можуть бути кваліфіковані за ознакою повторності, яку суд також виключає.

Епізод обшуку від 04 квітня 2020 року.
Як видно з протоколу санкціонованого судом обшуку від 04 квітня 2020 року (т. 1 а. 147-154), проведеного із відео фіксацією в присутності понятих в житлі за місцем проживання обвинувачених КОНОНІКІНИХ за адресою: АДРЕСА_1 , у цій квартирі були виявлені та вилучені:

-12 поліетиленових пакетиків з кристалоподібною речовиною;

-2 поліетиленових пакетики з нашаруваннями речовин;

-2 згортка фольги з кристалоподібною речовиною;

-паперовий згорток з кристалоподібною речовиною;

-5 електронних вагів з нашаруванням кристалоподібної речовини;

-6 пристроїв для куріння;

-3 мобільних телефони з номерами …4272, …4142, …8994;

-8 паспортів громадян України.

Інші дані, які містить вказаний протокол обшуку в житлі за місцем проживання обвинувачених КОНОНІКІНИХ, а саме в частині виявлення та вилучення інших речей, речовин та предметів, суд визнає неналежними з огляду на межі висунутого обвинувачення, а тому на них у вироку не посилається.

Згідно з висновком експерта № 11-2/2304 від 13 липня 2020 року (т. 1 а. 160-175), вилучені у КОНОНІКІНИХ за місцем спільного їх проживання кристалічні речовини та нашарування речовин містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою у речовинах 0,189, 0,765, 1,518, 1,940, 0,423, 0,228, 1,505, 0,633, 0,155, 0,281, 0,430, 0,077, 0,072, 0,183, 0,211, 0,001 г відповідно, у змивах з об`єктів також виявлено особливо небезпечну речовину психотропну речовину PVP у слідовій кількості та масою у нашаруваннях 0,001, 0,072, 0,0002, 0,0003 та 0,0001 г відповідно, а всього таким чином PVP масою у речовині 8,6846 г.

Обвинувачені під час судового розгляду підтвердили достовірність результатів вказаного обшуку та проведених експертних досліджень вилучених при цьому речовин, проте наполягали, що всі вони зберігалися на прохання третьої особи, тобто без мети збуту. Дані, які давали б можливість поставити ці показання обох обвинувачених під сумнів, не подані, тому суд кладе їх в основу свого вироку.

Об`єктивно і безспірно доведений під час судового розгляду факт незаконного зберігання за місцем проживання братів КОНОНІКІНИХ психотропної речовини вказує на їх причетність і до незаконного придбання цієї речовини, при цьому те, що не встановлено конкретних обставин її придбання (час, місце, джерело, мотивів, за винятком відсутності спеціальної мети на збут), не впливає на правову оцінку таких дій обох обвинувачених.

Натомість, аналізуючи захисну позицію обвинувачених в контексті проведеного аналізу доказів за всіма епізодами, суд констатує, що сам по собі факт епізодичного збуту ними психотропної речовини не свідчить про те, що вся така речовина, яка була виявлена в обвинувачених, автоматично була придбана ними тільки і лише з метою збуту.

У цій справі доведено належними доказами те, що як ОСОБА_6 так і ОСОБА_7 вживають психотропні речовини - ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року, а ОСОБА_6 , за його словами, проходить таке лікування на даний час, обидва вони обвинувачуються у зберіганні психотропної речовини задля власного споживання за ст. 309 КК України і за даним обвинувальним актом.

Крім того, за жодним із сформульованих в обвинувальному акті епізодів за ч. 2 ст. 307 КК України ані щодо ОСОБА_12 , ані щодо ОСОБА_10 не вказується про те, що вони разом чи окремо придбавали та зберігали особливо небезпечну речовину PVP саме з метою її збуту, посилання на таку мету згадується тільки у правовій кваліфікації, що не вказує на належне поставлення у провину цієї кваліфікуючої ознаки. Загальне ж формулювання щодо обставин придбання ними психотропної речовини та наркотичного засобу (екстракт канабісу) містить прямо акцентовану вказівку на таку мету тільки і виключно щодо наркотичного засобу.

З іншого боку, твердження в обвинувальному акті про те, що ОСОБА_7 нібито разом з ОСОБА_13 придбав особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу, який в подальшому зберігав вдома саме з метою збуту, не підтверджено жодним доказом, більш того, спростовується конкретними з цього приводу даними в самого обвинувального акта, за яким виявлений екстракт канабісу зберігав не ОСОБА_7 , а інша особа. Водночас, і ОСОБА_19 , якому фактично поставлено у провину зберігання екстракту канабісу, висунено обвинувачення за ч. 3 ст. 309 КК України, що вказує на невстановлений у нього умисел на збут цього наркотику і самою стороною обвинувачення. Суд всі сумніви за такого суперечливого формулювання обвинувачення, яке прокурор не бажав змінити під час судового розгляду, тлумачить виключно на користь обвинувачених КОНОНІКІНИХ.

Відтак, за даним епізодом суд вважає доведеним лише те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за невстановлених обставин без мети збуту незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину PVP у великому розмірі (загальна маса у речовинах 8,6846 г), яку продовжили незаконно зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 і яка була виявлена та вилучена правоохоронними органами 04 квітня 2020 року під час санкціонованого судом обшуку за вказаним житлом.

Отже, суд виключає з обвинувачення за даним епізодом посилання на наявність попередньої змови між обвинуваченими та спеціальну мету збут, які не доведені, а також на ознаку повторності, адже подальші незаконні дії із вказаною психотропною речовиною, які поставлені у провину обом обвинуваченим, були можливі за часом після її придбання і зберігання, а не до того.

Оскільки цільове придбання та зберігання психотропної речовини із метою її збуту є недоведеним, вказівку на такі дії суд виключає з обвинувачення кожного з КОНОНІКІНИХ за ч. 2 ст. 307 КК України за всіма епізодами.

Згідно з протоколом затримання від 04 квітня 2020 року (т. 1 а. 215-219), ОСОБА_12 було затримано вказаної дати о 15 год. 30 хв., а під час проведеного в порядку ст. 208 КПК України особистого обшуку в нього предметів, які мали б належність до цієї справи не виявлено.

Інших доказів, які могли б бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 прокурором надано не було.

Хоча суду і подані клопотання слідчого, погоджене прокурором, на проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж (мобільного терміналу з абонентським номером …42-72 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який використовував ОСОБА_6 і був вилучений під час обшуку; мобільного терміналу з абонентським номером …89-94 оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», який використовував ОСОБА_7 і був вилучений під час обшуку) (т. 1 а. 75-80), проте даних про реалізацію таких процесуальних намірів слідчого не розкрито.

Отже, за результатами судового розгляду суд вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без мети збуту незаконно придбали та зберігали особливо небезпечну психотропну речовину PVP у великому розмірі (загальна маса у речовинах 8,6846 г), яка 04 квітня 2020 року була виявлена та вилучена правоохоронними органами під час обшуку їх житла, а тому ці дії обох обвинувачених, кожного окремо, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, задля ухвалення справедливого рішення перекваліфіковує з ч. 2 ст. 307 на ч. 2 ст. 309 КК України, виключивши з первинного обсягу обвинувачення кваліфікуючі ознаки «повторно», «з метою збуту» та «за попередньою змовою групою осіб».

Крім того, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що 30 січня 2020 року ОСОБА_7 без мети збуту незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину PVP (маса у речовині 0,370 г), яка була видана ним правоохоронним органам, а тому ці обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд також вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що 13 та 24 березня 2020 року ОСОБА_7 , кожного разу окремо, а 24 березня 2020 року повторно, незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP кожного разу у великому розмірі (маса у речовині 2,48 та 2,449 г відповідно) особі, яка під контролем правоохоронних органів брала участь в оперативній закупці такої речовини, а тому всі ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 307 КК України, виключивши з первинного обсягу обвинувачення за цими епізодами посилання на придбання та зберігання такої речовини з метою збуту, а також на кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб» та участь в таких протиправних діях ОСОБА_12 .

Крім того, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом те, що 04 квітня 2020 року ОСОБА_6 незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP, розмір якої не становить великий (маса у речовині 0,586 г) особі, яка під контролем правоохоронних органів брала участь в оперативній закупці такої речовини, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 307 КК України, виключивши з первинного обсягу обвинувачення за цим епізодом посилання на придбання та зберігання такої речовини з метою збуту, на кваліфікуючі ознаки «повторність» та «за попередньою змовою групою осіб», а також на участь в таких протиправних діях ОСОБА_10 .

Обвинувачення, за яким суд виправдовує.
ОСОБА_19 , як вже вказувалося раніше, також було пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 309 КК України, яке сформульовано в обвинувальному акті та підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту. 21 лютого 2020 року він, перебуваючи за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ), через Інтернет замовив і придбав у невідомої особи за 3 000 грн. для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку почав незаконно зберігати при собі без мети збуту. 25 лютого 2020 року, приблизно о 22 год. 50 хв., він, знаходячись вдома, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав із землі поліетиленові пакети, в середині яких знаходились амфетамін, МДМА, PVP масою 32,356 г., тобто в особливо великому розмірі, та екстракт канабісу масою 47,91 г. Такі дії ОСОБА_12 , пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, якою є PVP, а також особливо небезпечного наркотичного засобу, яким є екстракт канабісу, сторона обвинувачення кваліфікувала за ч. 3 ст. 309 КК України.

Натомість, допитані в суді за даним епізодом обвинувачені показали: ОСОБА_7 що виявлені на вулиці під балконом їх квартири під час огляду місця події від 25-26 лютого 2020 року речовини та предмети в кульку належали йому, хтось попросив їх зберегти. Він здогадувався, що там могло бути щось заборонене, але що саме не знав. У цій слідчій дії участі не брав; ОСОБА_6 що вказаний кульок дійсно зберігався в їх квартирі, але які там були речі, йому не відомо, гроші належать йому. Хтось їх з братом попросив, нехай цей кульок трохи полежить, особисто він ці речі не придбавав і не замовляв. Він здогадувався, що в цьому кульку могло бути щось заборонене, тому під час приходу поліції викинув його з балкону, участі в огляді цих речей в кульку на вулиці не брав.

Оцінюючи в цій частині висунуте ОСОБА_19 обвинувачення, суд, по-перше, суворо дотримуючись правил ч. 1 ст. 337 КПК України щодо меж судового розгляду, визнає неналежними, тобто такими, що перебувають поза межами висунутого обвинувачення, дані про виявлення за вказаних обставин психотропних речовин амфетамін та МДМА, які не зважаючи на їх розміри межами обвинувачення не охоплюються, а тому посилання на ці обставини суд виключає з обвинувачення ОСОБА_12 .

По-друге, також, дотримуючись ч. 1 ст. 337 КПК України, суд не знаходить підстав для визнання великим розміру виявленого екстракту канабісу, хоча про це свідчать його 47,91 г.

Крім того, як видно з дослідженого судом протоколу огляду місця події від 25-26 лютого 2020 року з додатками у виді фото матеріалів (т. 2 а. 34-39), на місцевості поблизу будинку № 18 по вул. Миколи Ушакова в м. Києві (під балконом квартири № 73) дійсно виявлені та вилучені: 2 поліетиленових пакетиків з кристалоподібною речовиною блакитного кольору; поліетиленовий пакетик з кристалоподібною речовиною білого кольору; поліетиленовий пакетик з порошковою речовиною білого кольору; 2 поліетиленових пакетиків з речовиною рослинного походження зеленого кольору; колба прозора, в середині якої поліетиленовий пакетик з пігулкою рожевого кольору та поліетиленовий пакетик з 5 пігулками чорного кольору, поліетиленовий пакетик з порошковою речовиною білого кольору, 7 пігулок білого кольору; поліетиленовий пакетик з речовиною жовтого кольору; поліетиленовий пакетик з твердою речовиною чорного кольору; гроші.

Інші дані, які містить вказаний протокол огляду за результатами фактичного обшуку в житлі за місцем проживання обвинувачених КОНОНІКІНИХ в квартирі АДРЕСА_3 , суд визнає неналежними з огляду на межі висунутого обвинувачення, а тому на них у вироку не посилається.

Згідно з висновком експерта № 11-2/1994 від 01 липня 2020 року (т. 1 а. 160-175), виявлені та вилучені на місцевості поблизу будинку № 18 по вул. Миколи Ушакова в м. Києві (під балконом квартири № 73) речовини містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою у речовинах 32,356 г. Надана на дослідження речовина рослинного походження чорного кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою в перерахунку на висушену речовину 47,91 г.

Інші дані, які містить вказаний висновком експерта № 11-2/1994 від 01 липня 2020 року, а саме в частині характеру виявлених інших речовин, суд визнає неналежними з огляду на межі висунутого обвинувачення, а тому на них у вироку не посилається.

Звертає на себе увагу, що вказані предмети та обставини їх виявлення на місцевості під балконами будинку з усією повнотою зафіксовані на досліджених судом фото матеріалах (фото з «IMG_5600» по «IMG_5618», з «IMG_5640» по «IMG_5643»), при цьому присутність поруч з цими речами жодних осіб не фіксується, що узгоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 .

Згідно із заявою ОСОБА_12 (т. 2 а. 33), останній дав згоду на огляд свого житла, що саме і було зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії на початку, ця заява будь-яку інформацію про видачу якихось речей також не містить.

Як видно з вказаного протоколу, під час огляду квартири був присутнім ОСОБА_6 , про що свідчить його підпис, а тому ще більш сумнівним є припущення прокурора про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи у своїй квартирі, міг давати дозвіл на вилучення чи взагалі видавати речі, які в цей час перебували на вулиці. Викидання фігурантом речей через вікно квартири не є їх видачею, а тому потребувало іншого належного фіксування.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює як непідтверджені, а тому відкидає відомості в протоколі огляду місця події від 25-26 лютого 2020 року про те, що у ОСОБА_12 були виявлені вказані речовини і він їх комусь видавав.

Отже, поданими доказами не доведено те, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, через Інтернет замовив і придбав за 3 000 грн. для власного вживання психотропну речовину PVP, а 25 лютого 2020 року, також знаходячись за місцем свого проживання, добровільно видав працівниками поліції із землі якійсь речі. Нічим не підтверджені припущення з цього приводу прокурора суд відкидає, керуючись ч. 3 ст. 62 Конституції України як нормою прямої дії.

Нарешті, штучно підв`язуючи до виявлених речей присутнього під час огляду місця події ОСОБА_12 , слідство самоусунулося від з`ясування даних про справжнього їх власника (власників), адже не виключається причетності ОСОБА_10 , який також, як встановила сторона обвинувачення, проживає за тією ж самою адресою і вчиняв протиправні дії у сфері обсягу психотропних речовин, а тому, наприклад, належність йому вказаних заборонених предметів чи їх частини, з огляду на сформоване обвинувачення, виключає відповідальність за такі дії тільки ОСОБА_12 .

Такий сумнів є більш ніж очевидним, а відтак і розумним, однак стороною обвинувачення не усунутий, а тому вимоги ч. 2 ст. 17 КПК України, які становлять основу засад справедливого судочинства, у даному випадку прокурором не дотримані.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням (постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (джерело: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75286445).
Ст. 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Вказане встановлено і в ст. 17 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, в тому числі винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, форма вини, мотив і мета вчинення злочину, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів обвинувачення, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ та їх сукупність, вважає, що за результатами даного судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом допустимими та достатніми доказами, що за вказаних в обвинувальному акті обставин ОСОБА_6 21 лютого 2020 року через Інтернет замовив і придбав у невідомої особи за 3 000 грн. для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку почав незаконно зберігати при собі без мети збуту, а 25 лютого 2020 року, знаходячись вдома, був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав із землі поліетиленові пакети, в середині яких знаходились PVP масою 32,356 г., тобто в особливо великому розмірі, та екстракт канабісу масою 47,91 г., а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вказаний злочин вчинено саме ним.
Призначення покарання
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання в частині доведеного обвинувачення суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненим ним кримінальних правопорушень, серед яких є тяжкі злочини (ст. 12 КК України), дані про особу винного, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, хоча є не судимим (т. 2 а. 55), перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2012 року (т. 2 а. 57), хоча сумніви щодо його осудності відсутні. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 , суд визнає його щире каяття за ч. ч. 1 та 2 ст. 309 КК України. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_19 покарання в частині доведеного обвинувачення суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими (ст. 12 КК України), дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте не має судимостей, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_19 , суд визнає його щире каяття за ч. 2 ст. 309 КК України. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини, перелічені дані про особу обох обвинувачених, суд вважає за необхідне призначити їм обом покарання не в максимальних розмірах в межах санкцій ч. 1 та 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, КОНОНІКІНУ - за ч. 2 ст. 307 КК України більш мяке, аніж просив прокурор, зважаючи на зменшення обсягу обвинувачення за цією нормою, а за сукупністю кримінальних правопорушень застосувати до кожного принцип поглинення менш суворого порання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення кожного з обох обвинувачених та попередження вчинення ними нового кримінального правопорушення.

Клопотання щодо запобіжних заходів сторонами не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 373, ст. ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та виправдати його за цим обвинуваченням з підстав не доведення того, що злочин вчинено обвинуваченим ОСОБА_13 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 06 (шість) років з конфіскацією майна.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_20 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 06 (шість) років з конфіскацією майна.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 та ч. 2 ст. 307 КК України, за якими призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на 02 (два) місяці;

-за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 01 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 06 (шість) років та 06 (шість) місяців з конфіскацією майна.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_21 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 06 (шість) років та 06 (шість) місяців з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_19 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_19 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04 квітня до 05 (включно) серпня 2020 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою у зв`язку з даною справою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 рахувати з дня приведення даного вироку до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 04 квітня до 05 (включно) серпня 2020 року з урахуванням строку його затримання та перебування під вартою у зв`язку з даною справою.

Стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування судових втрат за проведення експертиз (№ 11-2/1748 т. 1 а. 95; № 11-2/1748 т. 1 а. 119; № 11-2/760 т. 2 а. 26) 3 140 грн. 02 коп. (942,06 + 942,06 + 1 256,08) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертиз (№ 11-2/2409 т. 1 а. 138) 1 307 грн. 60 коп. в дохід держави.

Стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи (№ 11-2/2304 т. 1 а. 159) 2 942 грн. 10 коп. в дохід держави.

Судові втрати за проведення експертиз в іншій частині, на загальну суму 1 961 грн. 40 коп., віднести на рахунок держави.

Речові докази: - які зберігаються в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, в тому числі наркотичні засоби та психотропні речовини (т. 1 а. 102, 124, 144, 178; т. 2 а. 32, 53) знищити; носії відео та фото, банківські картки (т. 1 а. 184, 221), квитанції (т. 1 а. 112 та 134) зберігати при матеріалах провадження; грошові кошти звернути на користь держави.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_22