Справа № 182/4817/21
Провадження № 1-кс/0182/965/2021
У Х В А Л А
Іменем України

27.07.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 16.07.2021 року до ЄРДР за №0000534, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ватутіне, Черкаської області, не працюючого, не інваліда, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24.02.2011 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки.

- 14.04.2015 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.125 КК України арешт терміном на 5 місяців. 14.09.2015 року звільнений від відбування покарання.

- 26.02.2018 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт. Знятий з обліку 05.11.2018 року у зв`язку з новим засудженням.

- 19.09.2018 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі терміном на 2 роки 8 днів.

- 19.09.2018 року Ватутінським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі до 2 років 8 місяців.

- 28.08.2020 року звільнений з ДУ «Бердичівського виправного центру №108».

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України ,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.2 ст. 186 КК України, про що останньому повідомлено 22.07.2021 року.

Зазначає про те, що 15.07.2021 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на території подвір`я будинку АДРЕСА_3 , де розпивали горілку. Через деякий час ОСОБА_6 пішла до будинку відпочивати, а ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зашилися вдвох. Під час цього у ОСОБА_7 задзвонив мобільний телефон «zopo model 3», який знаходився у нього у кишені. Після розмови по телефону ОСОБА_7 , поклав свій мобільний телефон на драбину, яка веде на горище будинку, та зайшов до будинку..

У цей час у ОСОБА_5 , який постійно перебував поруч з ОСОБА_7 , та бачив як останній залишив мобільний телефон без нагляду, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вищезазначеного мобільного телефону. Скориставшись тим, що ОСОБА_7 , зайшов до будинку, та поруч нікого не було, ОСОБА_5 зі сходинок драбини протиправно забрав мобільний телефон та поклав його собі в кишеню штанів. Коли ОСОБА_7 повернувся, та виявив відсутність свого мобільного телефону, то зрозумів, що телефон забрав собі ОСОБА_5 , після чого запитав у останнього чи брав він його телефон. ОСОБА_5 не заперечуючи те, що протиправно взяв телефон, що належить ОСОБА_7 , утримуючи його при собі та не реагуючи на прохання ОСОБА_7 повернути телефон, вийшов з подвір`я домоволодіння та зник у невідомому напрямі.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 15.07.2021 року близько 15:00 години перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, відкрито викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «zopo model 3», що належить ОСОБА_7 , ринковою вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №279 від 1087,80 грн., чим завдав останньому матеріальної шкоди на вказану вище суму.

З місця вчинення злочину ОСОБА_5 втік, отримавши змогу викраденим майном розпорядитись на власний розсуд.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого: ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, протоколом огляду речових доказів, а саме: мобільного телефону zopo model 3, протоколом впізнання особи по фотознімками потерпілим ОСОБА_7 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ..

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілих;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, а саме:

1) наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що свідчить про перетворення вчинення вказаного злочину у основний спосіб заробітку, що може сприяти вчиненню ОСОБА_5 нових злочинів пов`язаних з викраденням чужого майна якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, що може спонукати його переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

5) у ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має;

6) наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що підтверджується тяжкістю інкримінованого злочину, що є тяжким злочином, суворістю передбаченого покарання у виді безальтернативного позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, відсутністю офіційного місця праці, навчання.

Отже, враховуючи вищевикладене, наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 строком на 60 діб.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до гр. ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 , може впливати на потерпілих, від його злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та суді та покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати його виконання;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слічий в клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ОСОБА_5 злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі викладеного, слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_5 строком на 60 днів та вказує, що застосування до нього такого заходу можливе, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 6 років, тому дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний проти обставин, викладених у клопотанні слідчого, не заперечив, свою вину визнав. Однак, просив відмовити у застосуванні щодо нього тримання під вартою, та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

За змістом статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно зі ст.178КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу,слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується наданими до клопотання копіями матеріалів кримінального провадження в їх сукупності. Свою вину ОСОБА_5 також визнав у ході розгляду клопотання.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

У справі "Смирнов проти Росії" (п. 60) ЄСПЛ зазначив, що "ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування".

Суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що не виключена можливість того, що підозрюваний, без обрання запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Однак, суд вважає, що слідчим, прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів з метою застереження ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Так, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, а адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, прокурором не доведено вчинення підозрюваним перешкод у розслідуванні кримінального правопорушення, у якому його обґрунтовано підозрюють, вплив на потерпілого та свідків, з метою зміни його показів на свою користь. На виклики слідчих органів та суду ОСОБА_5 з`являється. Попередні злочини, вчинені підозрюваним, не пов`язані із завданням шкоди здоров`ю та життю потерпілих, що проголошено найвищою цінністю в державі. З урахуванням викладеного, суд вважає достатнім та таким, що буде відповідати встановленим обставинам справи, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Такий запобіжний захід, на думку суду, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до п. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, а саме ч. 5 ст. 194 КПК.

З урахуванням викладеного, встановлених обставин справи та висновків суду, суд вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись статтями132,176-179, 181,194,206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 16.07.2021 року до ЄРДР за №0000534, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;

- цілодобово не відлучатися з місця фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровській обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 26.09.2021 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1