УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 13.05.2020 про накладення арешту на шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на майно ОСОБА_4 : картка Монобанк НОМЕР_1 ; опис документів, що надаються ОСОБА_4 державному реєстратору на 1 арк.; угода про прощення боргу від 03.06.2019 на 1 арк.; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог на 1 арк.; угода про розстрочку погашення заборгованості від 28.09.2018 на 1 арк.; ноутбук Lenovo; мобільний телефон Iphone imei НОМЕР_2 ; флешносій інформації Transcend 16 Gb та оригінал квитанції №39765952-1; на майно ОСОБА_5 - мобільний телефон Хіаоmі redmi 5.
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що службові особи ТОВ «ПК «МОРОЗІВКА АГРО», зловживаючи своїми повноваженнями, діючи під керівництвом директора ОСОБА_4 , у період 2018-2020 рр., за попередньою змовою зі службовими особами ТОВ «М`яс-ко»» (), заволоділи готовою продукцією підприємства в рамках договорів на постачання м`ясних продуктів, чим спричинили матеріальну шкоду. Проведеними в ході досудового розслідування заходами встановлено групу осіб, що організувала постачання м`ясних продуктів від ТОВ «ПК «МОРОЗІВКА АГРО» на адресу ТОВ «М`яс-ко»» () без відображення фактів реалізації та надходження грошових коштів. Вищевказані особи створили та фактично здійснюють керівництво ТОВ «М`яс-ко»» (). Встановлено, що без відома власників ТОВ «ПК «МОРОЗІВКА АГРО», вказані особи здійснювали підміну документів щодо отриманої готової продукції за результатами забою, із зазначенням занижених об`ємів виробництва, після чого привласнили не обліковану готову продукцію та у подальшому поставили м`ясні товари ТОВ «М`яс-ко»», якими незаконно заволоділи, не відображаючи її по обліках та у звітності підприємства і отримуючи за це готівкові грошові кошти.
Як зазначає сторона обвинувачення, встановлено, що з метою реалізації свої злочинних намірів службові особи ТОВ «ПК «МОРОЗІВКА АГРО», зловживаючи своїми повноваженнями, безпідставно, діючи з корисливих мотивів, залучили своїх співробітників до здійснення господарської від імені ТОВ «М`яс-ко»» з реалізації м`ясних продуктів, в тому числі тих, що були поставлені поза бухгалтерським та податковим обліках.
Проведеними заходами встановлено, що до вчинення вказаної злочинної діяльності причетна колишня директор ТОВ «ПК «МОРОЗІВКА АГРО» - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її співмешканець - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є засновником ТОВ «М`яс-ко»», та брат колишнього директора ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
11.11.2021 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 виявлено та вилучено, перелічене у клопотанні майно.
Також, в ході обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 Iphone imei НОМЕР_2 . В ході обшуку автомобіля Toyota Camry 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , виявлено та вилучено: флешносій інформації Transcend 16 Gb; оригінал квитанції №39765952-1.
Згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказані документи та цифрові носії інформації містять дані щодо привласнення м`ясних продуктів. При цьому, факти виявлення майна за адресами проживання та у автомобілях фізичних осіб свідчить про його належність цим особам.
12.11.2021 року вказані предмети та документи визнані речовими доказами за кримінальним провадженням.
Для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення документів з метою забезпечення збереження речових доказів, що зберегли на собі сліди вчинених кримінальних правопорушень, для проведення відповідного експертного дослідження, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вищевказане майно, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке було вилучено під час проведення обшуків 11.11.2021 за місцем проживання ОСОБА_4 та у автомобілях, якими вона користується.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власники майна у судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР, що слідчими СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
11.11.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон ОСОБА_5 - Хіаоmі redmi 5; картка Монобанк НОМЕР_1 ; опис документів, що надаються ОСОБА_4 державному реєстратору на 1 арк.; угода про прощення боргу від 03.06.2019 на 1 арк.; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог на 1 арк.; угода про розстрочку погашення заборгованості від 28.09.2018 на 1 арк.; ноутбук Lenovo.
11.11.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року проведено обшук в автомобілі Toyota Land Cruiser 200, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_4 Iphone imei НОМЕР_2 .
11.11.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2021 року проведено обшук в автомобілі Toyota Camry 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4 , в ході якого виявлено та вилучено: флешносій інформації Transcend 16 Gb; оригінал квитанції №39765952-1.
12.11.2021 року вказані предмети та документи визнані речовими доказами за кримінальним провадженням.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимоги ст. 171 КПК України, клопотання подано до суду у передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на банківські картки, вилучені в ході проведення обшуків, оскільки банківські картки, це лише один зі способів зняття грошових коштів з особистого рахунку відповідної особи, що належить держателю картки, а тому накладення арешту на вказані банківські картки є не ефективним заходом забезпечення кримінального провадження, що не позбавляє слідчого, прокурора звернутися до суду із клопотанням про накладення арешту на особисті банківські рахунки відповідних осіб.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ч. 4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За таких обставин, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на виявлені та тимчасового вилучені: ноутбук, мобільні телефони та флеш накопичувач, та враховує, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Таким чином, слідчий суддя покладає на слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, обов`язок за участю спеціаліста зняти інформацію з вилученого ноутбуку, мобільних телефони та флеш накопичувача, після чого передати вказані предмети на відповідальне зберігання власникам майна, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 13.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:
-на майно ОСОБА_4 : опис документів, що надаються ОСОБА_4 державному реєстратору на 1 арк.; угода про прощення боргу від 03.06.2019 на 1 арк.; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог на 1 арк.; угода про розстрочку погашення заборгованості від 28.09.2018 на 1 арк.; ноутбук Lenovo; мобільний телефон Iphone imei НОМЕР_2 ; флешносій інформації Transcend 16 Gb, та оригінал квитанції №39765952-1;
-на майно ОСОБА_5 : мобільний телефон Хіаоmі redmi 5.
Місцем зберігання арештованого майна, а саме: опис документів, що надаються ОСОБА_4 державному реєстратору на 1 арк.; угода про прощення боргу від 03.06.2019 на 1 арк.; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог на 1 арк.; угода про розстрочку погашення заборгованості від 28.09.2018 на 1 арк.; оригінал квитанції №39765952-1, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 - визначити камеру схову СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, 2й під`їзд.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546 від 13.05.2020, за участю спеціаліста зняти інформацію з: ноутбук Lenovo; мобільний телефон Iphone imei НОМЕР_2 ; флешносій інформації Transcend 16 Gb, мобільний телефон Хіаоmі redmi 5, після чого передати вказане майно на відповідальне зберігання власникам майна.
Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000546 від 13.05.2020, повернути власнику банківську картку Монобанк НОМЕР_1 .
У задоволенні іншої частини клопотання прокурора відмовити.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1