УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2021 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 , власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши заяву представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді,-
ВСТАНОВИВ

Представник адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 ,звернувся з усною заявою про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від розгляду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000265.
Прокурор просив розглянути відвід без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.
Представник ОСОБА_3 і ОСОБА_4 наполягали на задоволенні відводу, посилаючись на викладені в заяві доводи про те, що слідчий суддя ОСОБА_5 , на думку захисника, під час розгляду клопотання, не дотримувався вимог закону, що на його думку, ставить під сумнів неупередженість слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді клопотання про арешт майна ОСОБА_4 .
Так, вони зазначили, що слідчий суддя ОСОБА_5 дав дозвіл на обшук у адвоката ОСОБА_4 , не зазначивши в ухвалі, що ОСОБА_4 є адвокатом. Крім того, клопотання подане з порушенням строку на його розгляд. Вони звернулися окремо з клопотанням про ознайомлення з матеріалами клопотання, в задоволенні якого слідчий суддя відмовив, наклавши резолюцію, в якій зазначив, що вони не є стороною. Також під час розгляду клопотання про арешт телефону слідчий суддя підвищував голос та послався на ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 про надання дозволу на тимчасовий доступ до телефону і протокол огляду телефону. Крім того, слідчий суддя відмовив в поверненні телефону. Також вони зазначили, що клопотання розглядається з порушенням строку, передбаченого для його розгляду, що на думку представника, є підставою для відводу.
Слідчий суддя ОСОБА_5 пояснень, щодо заявленого відводу, не надав.
Ознайомившись з заявою, заслухавши думку учасників провадження, прихожу до наступного.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: зокрема, у випадку наявності інших обставин, які викликають сумнів в його упередженості.

Суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді, слідчого судді, щодо підготовки та під час розгляду ним проваджень, щодо законності і обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.
Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості розгляду проваджень та винесених процесуальних рішень суддею, слідчим суддею не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.
Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_5 обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід слідчого судді з цих підстав задоволенню не підлягає.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 по справі №947/28920/21 провадження №1-кс/947/14386/21 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1