ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/2191/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/53/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 191 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

представника потерпілого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000557 за апеляційними скаргами прокурора, адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 14 травня 2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Іванівського районного суду Херсонської області від 14 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями строком 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_7 шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у сумі 22 388, 18 грн.
Строк відбування покарання обраховано з часу фактичного затримання у порядку виконання виркоу.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона, обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку с. Дивне Центру поштового зв`язку № 2 Херсонської дирекції Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», являючись службовою особою, будучи матеріально відповідальною на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 09.02.2018 р. , маючи доступ до ввірених їй грошових коштів, зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 09.02.2018 року по 14.08.2018 року, перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку в с. Дивне, Новотроїцького району, Херсонської області Центру поштового зв`язку Херсонської дирекції Приватного акціонерного товариства «Укрпошта» здійснила привласнення належних ПАТ «Укрпошта» грошових коштів, чим завдала Приватному акціонерному товариству «Укрпошта» згідно висновку експерта № 18-1176/1177 судово-економічної експертизи Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 29.01.2019 матеріальних збитків на суму 22 388,18 грн.
Суд кваліфікував дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить резолютивну частину вироку стосовно ОСОБА_7 змінити в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 191 КК України до 1 року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій в установах поштового зв`язку, строком на 1 рік.
В решті вирок суду просить залишити без змін.
Посилаючись на положення ст. 55 КК України та роз`яснень п.17 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вказує, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання в тих випадках, коли вчинення злочину пов`язане з посадою підсудного або із зайняттям певною діяльністю.
Зазначає, що в такому випадку покарання має формулюватись таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю, які за змістом і обсягом повноважень є аналогічними з тими, з якими було пов`язане вчинення злочину. Ця заборона може бути сформульована шляхом опису характеру або обсягу тих повноважень, права здійснювати які позбавляється особа.
Стверджує, що суд, при призначенні додаткового покарання не дотримався вказаних вимог, що відповідно до п.4 ч. 1 ст. 408 КПК України є підставою для зміни вироку в частині призначення додаткового покарання.
Судом було визнано доведеним винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, який безпосередньо пов`язаний із займаною нею посадою начальника Відділення поштового зв`язку с. Дивне Центр поштового зв`язку №2 Херсонської дирекції ПАТ «Укрпошта». Характер злочину, вчиненого нею, містить заборону на зайняття діяльністю, пов`язаною з працею в установах поштового зв`язку.
Вважає, що за таких обставин, відсутність конкретизації заборони обіймати посади саме в закладах поштового зв`язку, фактично позбавляє ОСОБА_7 працювати в державних органах, на державних, комунальних, приватних підприємствах, установах чи організаціях, тоді як злочин був пов`язаний саме із зайняттям посади в установах поштового зв`язку.
У зв`язку із конкретизацією призначеного додаткового покарання за ч.2 ст. 191 КК України, яке не погіршує становище обвинуваченої і не тягне за собою необхідність призначення їй більш суворого покарання, вирок суду в цій частині, на думку апелянта, підлягає зміні шляхом уточнення формулювання додаткового обвинувачення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати , провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК закрити.
Вказує, що вирок підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.
Вважає, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення вочевидь є неконкретним.
У сформульованому обвинуваченні не зазначено час вчинення злочину , спосіб його вчинення , яким саме чином ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем привласнила грошові кошти.
Вказана неконкретність обвинувачення позбавила сторону захисту спростувати висунуте обвинувачення.
В обвинувальному акті час вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_7 є періодом самої роботи з 09.02.2018 року по 14.08.2018 року. За версією сторони обвинувачення ОСОБА_10 з першого дня своєї роботи почала привласнювати гроші на підприємстві зв`язку, і припинила в день звільнення. Очевидно , що такого в реальності бути не могло і за її роботою був відсутній контроль взагалі.
Але суд не звернув увагу на такі явно неспроможні висновки і дублює їх у своєму вироку.
Сторона обвинувачення у сформульованому обвинуваченні не вказала способу привласнення. Натомість суд в мотивувальній частині вироку наводить ряд аргументів , які можна розцінити як способи привласнення ввіреного майна суб`єктом злочину, передбаченого ст. 191 КК, що свідчить про те, що суд не був об`єктивним у цьому випадку і не дотримався передбаченого ст. 9 КПК принципу законності.
В обґрунтування висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд послався на висновок судово- економічної експертизи , якою встановлено розмір недостачі , з яких грошові кошти складають не всю суму, а лише 20717 грн.
Судом не взято до уваги доводи сторони захисту про те, що виявлена недостача товарно- матеріальних цінностей , які знаходилися у підзвітності матеріально відповідальної особи сама по собі не свідчить про вчинення такою особою кримінального правопорушення. Факти привласнення чи розтрати такого майна повинні бути доведені належними доказами. В іншому випадку така особа повинна нести тільки матеріальну відповідальність .
Інших достовірних доказів на підтвердження фактів привласнення майна з боку ОСОБА_7 окрім показань свідків про виявлену недостачу у вироку не наведено.
Тому вважає , що висновок суду ро доведеність суб`єктивної сторони у формі прямого умислу не підтверджений належними і достовірними доказами.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
Адвокат ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 та наполягав на задоволенні апеляційної скарги прокурора.
Представник потерпілого вказував на відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог сторони захисту.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник оспорює правильність висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 191 КК України , вказуючи на недостатність доказів сторони обвинувачення для доведення вини .
Доводів про недопустимість покладених в основу вироку доказів апеляційна скарга захисника не містить.
Прокурор вказує на неправильність вироку суду в частині призначення додаткового покарання.
Для перевірки доводів апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження колегія суддів безпосередньо дослідила письмові докази у провадженні, допитала свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_14 на неодноразові виклики апеляційного суду не з`явилася.
ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду надала також свої показання щодо обставин провадження. Заперечила те, що вона брала гроші з каси відділення. Пояснити причини .
Суд оцінює надані сторонами докази відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.
Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника , колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів, суд повно встановив всі обставини кримінального провадження та оцінив всі надані йому докази.
Докази, надані сторонами кримінального провадження суд першої інстанції безпосередньо і неупереджено дослідив у повному обсязі, обставин, які б завадили сторонам скористатися своїми процесуальними правами у наданні інших доказів, за результатами апеляційного перегляду не встановлено.
Колегія суддів вважає, що суд у повній мірі дотримався вимог ст. 94, 370, 374 КПК щодо обґрунтованості своїх висновків та щодо оцінки всіх доказів, які були надані суду.
Як видно із вироку, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК суд побудував на доказах, які безпосередньо дослідив та яким дав відповідну оцінку.
Так, на підставі аналізу та оцінки письмових доказів- наказу директора ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» від 08.02.2018 № 403 , посадової інструкцією начальника ВПЗ Дивне, договору про повну матеріальну відповідальність на весь час роботи за трудовим договором та інших зазначених у вироку доказів суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_7 з 09.02.2018 року по 14.08.2018 року обіймала посаду начальника Відділення поштового зв`язку Дивне Новотроїцького адміністративного району пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України являлась службовою особою.
Посадовою інструкцією на ОСОБА_7 були покладені обов`язки: забезпечувати збереження грошових коштів, цінностей, поштових і телеграфних відправлень, майна забезпечувати правильність тарифікації наданих послуг та повноту оприбуткування отриманих коштів ; забезпечувати своєчасність надання достовірної статистичної звітності, які відносяться до організаційно-розпорядчих, оскільки передбачають здійснення керівництва структурним підрозділом, та адміністративно-господарських, оскільки передбачають обов`язки по управлінню або розпорядженню майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями). Також, на ОСОБА_7 була покладена відповідальність за схоронність грошових сум, поштових відправлень, умовних та товарно-матеріальних цінностей, бланків суворої звітності, недопущення псування товару .
Наказом директора ХД ПАТ «Укрпошта» № 403 від 08.02.2018 року ОСОБА_7 була також призначена на посаду листоноші за сумісництвом , за цією посадою з нею також був укладений договір про повну матеріальну відповідальність .
За час роботи ОСОБА_7 начальником ВПЗ Дивне було виявлено недостачу грошових коштів та товару , що реалізовувався відділенням, за фактом якого було проведено службові розслідування.
Суд вірно встановив, що відділення поштового зв`язку здійснюють розрахунки з користувачами при наданні послуг, пов`язаних з прийманням та видачею готівки, із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок та ведення книг обліку розрахункових операцій , а відповідно до посадових обов`язків як начальника ВПЗ та обов`язків ОСОБА_7 як матеріально-відповідальної особи, вона зобов`язана контролювати надходження та оприбуткування коштів за послуги зв`язку, обліковувати та зберігати грошові кошти і товарно-матеріальні цінності, відображати рух грошових коштів і товарно-матеріальних цінностей у місячному касовому звіті, вести розрахункові книжки і подавати їх до ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта».
Суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги акти , складені за результатами проведення службових розслідувань та акти ревізій.
Зокрема, актом службового розслідування від 02.08.2018 року підтверджується факт нестачі грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, виявлених перевіркою, проведеною 20.07.2018 у ВПЗ Дивне, в сумі 13 012, 84 грн., в тому числі: 11 427,29 грн грошової готівки, 1 585,55 грн. товарів.
Причиною виникнення недостачі були: не оприбутковування коштів за прийняті в серпні перекази в сумі 2 013,83 грн. та плати за пересилання у сумі 5,60 грн; відсутність квитанцій за прийняті у серпні платежі за світло, передплату; несвоєчасне направлення до ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» реєстрів вручених рекомендованих відправлень та копій бланків виданих посилок (за даними обліку у відділенні поштового зв`язку числиться 122 посилки, 1 бандероль та 73 рекомендованих відправлення, фактично виявлено 1 посилка та 8 рекомендованих відправлень); не оприбуткування видачі одержувачам семи посилок з післяплатою на загальну суму 2 155,14 грн. (відсутні квитанції та касовий звіт). Виявлена сума нестачі грошових коштів у сумі 13 012,84 грн. внесена в рядок № 942 касового звіту «Розрахунки за нестачами готівкових коштів в ВПЗ» (здійснено коригування залишку в касі).
У день звільнення ОСОБА_7 14.08.2018 року була проведена повторна перевірка в ВПЗ Дивне, під час якої додатково виявлена нестача в сумі 9 289,43 грн., із яких: 5 426,65 грн. - грошових коштів, 2 155,14 грн. не оприбутковані кошти за видані поштові відправлення із післяплатою, 70,00 грн. плата за пересилання переказів післяплати; 1 023,83 грн. не оприбутковані перекази (форма № 5), 5,60 грн. до оприбутковано плату за пересилання цих переказів, 8,03 грн. недобір плати за прийняту передплату; 18,00 грн недобір плати за інші платежі (форма № 47), 582,18 грн. за реалізовані товарно-матеріальні цінності (5 426,65 грн + 2 155,14 грн + 70,00 грн + 1 023,83 грн + 5,60 грн. + 8,03 грн + 18,00 грн + 582,18 грн = 9 289,43 грн).
Причинами виникнення недостачі є: ігнорування рекомендацій керівництва ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта», як контролюючого органу щодо порядку підготовки звітної документації, коригування залишків каси, чим створювалися передумови для привласнення понадлімітних коштів; грубі порушення посадових обов`язків, що виразилися: не оприбуткуванні коштів за прийняті у серпні перекази в сумі 2 013,83 грн. та плати за їх пересилання у сумі 5,60 грн; порушенні порядку ведення квитанційних книг (виявлено по 1 надлишковій книзі форми № 1 та форми 47 по 20 квитанцій в кожній); не виписці квитанції за надані послуги (прийняті платежі та світло, передплату тощо); несвоєчасному направленні до ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» реєстрів вручених рекомендованих відправлень та копій бланків виданих посилок; несвоєчасному оприбуткуванні коштів за видані поштові відправлення із післяплатою на загальну суму 2 155,14 грн.
Виявлену за результатами перевірки нестачу грошових коштів у сумі 9 289,43 грн внесено в рядок № 942 касового звіту «Розрахунки за нестачами готівкових коштів в ВПЗ». Також, встановлено, що залишок каси зменшився на 3 506,23 грн., у зв`язку з чим загальна сума нестачі становить 18 796,04 грн. (22 302,27 грн 3 506,23 грн = 18 942,84 грн) .
Суд вірно вказав, що недостача готівки та товарно-матеріальних цінностей у ВПЗ Дивне також підтверджується:
Актом ревізії ВПЗ Дивне ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» від 20.07.2018р , згідно якого по даним бухгалтерського обліку повинно бути в касі 16 024,43 грн готівки, фактично пред`явлено 6 526,75 грн., нестача становить 11 427,29 грн.; товарно-матеріальних цінностей (інші товари реалізації) повинно бути в сумі 13 960,19 грн, фактично пред`явлено 12 374,64 грн., нестача становить 1 585,55 грн. Крім того, ревізією виявлені порушення: не виписуються (не видаються) розрахункові документи (квитанції форми № П-2) передплатникам при прийманні передплати; невірно виписуються квитанції форми № 5; виявлена розбіжність залишків по вхідним поштовим відправленням у зв`язку з тим, що начальником несвоєчасно створювалася інформація про вручення поштових відправлень ;
актом ревізії ВПЗ Дивне ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» від 14.08.2018 р., згідно якого по даним бухгалтерського обліку повинно бути в касі 7 402,03 грн (без урахування нестачі, що виявлена під час ревізії 20.07.2018) та 21 288,00 євро готівки, фактично пред`явлено 1 975,38 грн та 21 287,07 євро, нестача становить 5 426,65 грн (без урахування нестачі, що виявлена під час ревізії 20.07.2018) та 0,93 євро; документально не оформлені операції за формою № 47, не оприбутковані кошти, всього на загальну суму 3 902,35 грн. Ревізією виявлені такі порушення: загальна сума нестачі за наслідками двох ревізій становить 22 302,27 грн; фактично пред`явлені залишки поштових відправлень не відповідають лімітній картці; несвоєчасно виписувалися квитанції форми № 47, № П-2, № 1; не оприбуткований переказ у сумі 1 023,83 грн. та платіж у сумі 5,60 грн. за формою № 5; не оприбутковані кошти за перекази післяплати в сумі 2 155,14 грн. та збір у сумі 70,00 грн .
Виявлення у ОСОБА_7 нестачі грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей підтвердили свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в суді першої інстанції, та свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час апеляційного розгляду.
Акт службового розслідування від 02.08.2018, акти ревізії від 20.07.2018 та 14.08.2018, акти від 13.09.2018, пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в сукупності підтверджують те, що службовими особами ЦПЗ № 2 ХД «Укрпошта» проведена ретельна перевірка касових документів ОСОБА_15 (звірка із даними бухгалтерського обліку, поданих звітів та поточної документації) за весь період роботи ОСОБА_7 на посаді начальника ВПЗ Дивне, у зв`язку з чим сума нестачі неодноразово уточнювалася, проводилося коригування залишку в касі та обліковувалися не оприбутковані кошти.
Актом службового розслідування, актами ревізії від 20.07.2018 та 14.08.2018, актами від 13.09.2018 підтверджується те, що бухгалтерський облік здійснювався ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» на підставі первинних документів, що надавалися начальником ВПЗ Дивне ОСОБА_7 , які ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта» включалися до фінансової звітності. Перевірка роботи ОСОБА_7 здійснювалася за даними бухгалтерського обліку ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта», та поточного обліку ВПЗ Дивне, який після оформлення, групування та складання звіту, - надавався ОСОБА_7 до ЦПЗ № 2 ХД ПАТ «Укрпошта».
Висновком судово-бухгалтерської експертизи № 18-1176/1177 від 29.01.2019 року під час якої досліджувалися як акти службових розслідувань так і первинні документи бухгалтерської звітності відділення зв`язку , встановлено, що сума нестачі грошових готівкових коштів за період з 09.02.2018 року по 14.08.2018 року складала 20802, 63 грн. та нестача товарів на суму 1585, 55 грн.
У своєму висновку експерт навів детальний виклад обставин , за яких виникла недостача готівкових грошових коштів, з посиланням на конкретні первинні документи відділення поштового зв`язку і ці обставини , в сукупності з наведеними вище письмовими доказами, в яких відображених механізм виникнення недостачі грошових коштів, спростовують твердження обвинуваченої під час апеляційного розгляду про те, що недостача могла виникнути внаслідок допущених нею помилок через необізнаність з правилами організації обліку на відділенні поштового зв`язку, а також через умисне створення керівництвом Укрпошта недостовірних відомостей про надану нею звітність з метою штучного створення недостачі та вимагання з неї грошей.
Сама ОСОБА_7 ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного розгляду не надала жодного логічного пояснення щодо причин недостачі грошових коштів, які б спростовували висновки суду про те, що недостача готівкових коштів є наслідком привласнення їх самою ОСОБА_7 , про що свідчать покладені в основу вироку докази.
Колегія суддів відхиляє доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що суд при розгляді провадження був необ`єктивним , оскільки без викладення цих обставин в обвинувальному акті фактично самостійно у вироку вказав спосіб привласнення ОСОБА_7 грошових коштів.
Доказування суб`єктивної сторони ґрунтується на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) таких елементів суб`єктивної сторони злочину, як прямий умисел, корисливий мотив , наявність відповідної мети та власне доказування заволодіння чужим майном шляхом привласнення( правовий висновок Верховного Суду від 01.12.2021 року у справі № 662/454/18).
Суд у вироку навів ретельний аналіз всіх доказів, розкрив механізм виникнення виявленої недостачі , і як наслідок дійшов вірного висновку про те, нестача готівкових коштів у касі ВПЗ Дивне за період роботи ОСОБА_7 на посаді начальника з 09.02.2018 до 14.08.2018 року утворилася в результаті того, що ОСОБА_7 , являючись службовою матеріально-відповідальною особою, в силу наданих їй повноважень, визначених посадовими обов`язками та договором про повну матеріальну відповідальність, - мала безперешкодний доступ до ввірених їй грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, діючи з прямим умислом, переслідуючи корисливий мотив та мету, привласнила грошові кошти які не оприбутковувала та не включала до касових звітів частину грошові коштів, що надходили до каси, не виписувала квитанції за надані населенню послуги, створюючи їх нестачу (за даними бухгалтерського обліку).
Зловживання ОСОБА_7 своїм службовим становищем виразилося у систематичному порушенні порядку обліку руху майнових цінностей (грошей та товарів), які нею протиправно приховувалися від власника ПАТ «Укрпошта», створюючи передумови для привласнення та розпорядження ними на власний розсуд. Враховуючи, що привласнення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна і отримання винним можливості розпорядитися ним як своїм власним, то моментом вилучення майна, що належить ПАТ «Укрпошта», є приховування отриманого майна (грошей) від обліку, що за даних обставин можливо лише шляхом зловживання службовим становищем.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду постанові від 20.10.2021 року у справі № 525/1058/20.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має бути виправдана , оскільки в обвинувальному акті не вказано спосіб привласнення грошових коштів обвинуваченою і що неконкретність пред`явленого обвинувачення порушило право обвинуваченої на захист , колегія суддів відхиляє.
У обвинувальному акті вказано обставини , які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і які дають повне у явлення щодо складу інкримінованого кримінального правопорушення , в т.ч. і час вчинення злочину , так як він встановлений органом досудового розслідування та спосіб заволодіння чужим майном , а саме привласнення ввірених обвинуваченій грошових коштів.
Суд у вироку навів обставини, які були ним встановлені, докази , які підтверджують ці обставини , а також мотиви врахування одних доказів та відхилення інших доказів, причини неврахування доводів сторони захисту.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 191 КК є мотивованим на обґрунтованим із посиланням на конкретні докази , допустимість яких під сумнів стороною захисту не ставиться.
Доводи апелянта про те, що суд при розгляді провадження був необ`єктивним , нічим не підтверджуються.
Повне з`ясування всіх обставин кримінального провадження, що є обов`язком суду , і виконання цього обов`язку не вказує на те, що суд був упередженим відносно обвинуваченої.
Колегія суддів приходить до висновку, що не підлягає задоволенню вимога захисника про скасування вироку та закриття провадження щодо ОСОБА_7 з підстав , зазначених в апеляційній скарзі .
Апеляційна скарга захисника не містить доводів про неправильність застосування закону про кримінальну відповідальність при призначення судом покарання.
Покарання, яке призначив суд за вчинення ОСОБА_7 корупційного злочину , відповідає вимогам ст.50, 65, 45 КК .
Не підлягають задоволенню апеляційні вимоги прокурора з підстав неправильності застосування судом закону про кримінальну відповідальність при призначені додаткового покарання.
Як видно із встановлених судом обставин, вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 стало можливим внаслідок зловживання нею службовими обов`язками , пов`язаними із виконанням адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій.
Метою покарання відповідно до положень ст. 50 КК є виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що обвинуваченій має бути призначене додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями саме в установах поштового зв`язку , позбавлені будь - якого правового обґрунтування , і суперечать меті призначення додаткового покарання - попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів , пов`язаних із використанням нею свого службового становища у будь-якій сфері.
Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора.
Разом із тим у порядку ч. 2 ст. 404 КПК , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК, колегія суддів знаходить підстави для зміни вироку в частині сформульованого обвинувачення, та в частині вирішення цивільного позову.
ОСОБА_7 , як видно , визнано винуватою у привласненні готівкових грошових коштів шляхом зловживання службовим становищем.
Із висновку судово-бухгалтерської експертизи № 18-1176/1177 від 29.01.2019 року видно, що встановлена сума нестачі грошових готівкових коштів за період з 09.02.2018 року по 14.08.2018 року складала 20802, 63 грн. та нестача товарів на суму 1585, 55 грн., а всього розмір матеріальної шкоди 22388, 18 грн.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 не пред`являлося обвинувачення у привласненні чи розтраті товарів на суму 1585, 55 грн , а саме привласнених готівкових коштів складає 20802, 63 грн., то сформульоване судом обвинувачення ОСОБА_7 визнане судом доведеним підлягає зміні, відповідно змінена і має бути сума стягнутих грошових коштів на користь потерпілого у межах встановленого обвинувачення.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Іванівського районного суду Херсонської області від 14 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 у порядку ч.2 ст. 404 КПК України змінити.
При формулюванні обвинувачення , визнаного судом доведеним зазначити , що ОСОБА_7 привласнила грошові кошти на суму 20802,63 грн.
Зменшити суму коштів , як підлягає стягненню з ОСОБА_7 за цивільним позовом на користь ХДАТ « Укрпошта» з 22388, 18 грн. до 20802,63 грн.
В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді: (підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4