Справа № 954/801/21
Номер провадження 1-кп/954/138/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нововоронцовка кримінальне провадження № 0000145 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоолександрівка Нововоронцовського району Херсонської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, пенсіонер, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_7 , 14.06.2021 близько 06:30 год. перебуваючи поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з особистих мотивів, умисно, з метою реалізації свого умислу спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в правій руці дерев`яну палицю наніс нею потерпілому один удар по голові. Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 82 від 24.07.2021 тілесні ушкодження, а саме черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійна рана голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав та пояснив, що у нього триваючий конфлікт із сусідами - потерпілим ОСОБА_4 та його дружиною. Дружина ОСОБА_4 безпричинно обприскувала його декілька разів з газового балончика. 14.06.2021 року він прогулювався по вулиці 8-го Березня в с. Новоолександрівка і у нього із ОСОБА_8 виник конфлікт. Підійшов ОСОБА_4 і одразу наніс йому удар в груди, вони впали, почали битися, котилися по сітці. В той день прогулювався з палкою, займається спортивною ходьбою, проте ніяких ударів ні палкою, ні руками ОСОБА_4 не наносив. Після того як потерпілий його вдарив, палки уронив на землю. Він особисто після бійки був весь у крові, сильно пошкодив руку, був у лікарів. Пояснити походження травми на голові у потерпілого не може. Просить суд виправдати його.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що у нього дійсно триваючий конфлікт із сусідом ОСОБА_7 , останній постійно ображає його, кидає каміння та переслідує дружину, яка його панічно побоюється. Також останній пошкодив їм паркан. Він неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо його дій. 14.06.2021 року зранку дружина повела корів на випас, приблизно о 6:30 год вона поверталася і він зустрічав її, оскільки побоювався, що обвинувачений спричинить їй тілесні ушкодження. В цей час побачив, що вийшов ОСОБА_7 з великими двома палками, він підійшов до нього і спробував почати розмову з проханням зупинити вчинення агресивних дій. В цей час обвинувачений дерев`яною палицею, яку тримав у правій руці, зненацька наніс йому один удар по голові. Він почав його тримати за руки, щоб він не продовжив битися. Чи наносив обвинувачений ще удари палкою, він не пам`ятає. Потім ОСОБА_7 почав вистрибувати і намагався вдарити головою, але у нього це не виходило. Потім він відштовхнув його і останній впав, після підвівся і пішов додому. Дійсно на обвинуваченому було багато крові, але кров була не ОСОБА_7 , а йшла сильно з його, потерпілого, рани на голові. Спочатку він це не відчував, а потім побачив, що весь одяг та обличчя у нього залито кров`ю. Швидка допомога приїхала на виклик до ОСОБА_7 . Потім медичні працівники підійшли до нього, сказали, що у обвинуваченого змили кров і травм не знайшли. Побачили на голові рану у потерпілого, обробили її і повідомили, що йому треба їхати до лікарні і накладати шви. Він двічі проходив судово-медичну експертизу, і досі лікується, був струс головного мозку, після всіх вказаних подій часто болить голова, пригнічений стан, має проблеми із слухом. Витратив багато коштів на лікування, на сьогодні у нього не вистачає грошей і на ліки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що з сусідом ОСОБА_7 постійно конфліктують, зокрема, щодо межі земельних ділянок, останній безпричинно змушує їх перенести паркан на два метри. Напередодні вказаних подій у неї виник конфлікт з ОСОБА_7 і обвинувачений почав закидувати її камінням. Останнім часом обвинувачений майже кожного дня, як тільки поїде її чоловік у справах, приходить до неї і починає ображати і погрожувати, постійно ходить з двома великими, більше його зросту, палками і розмахує ними. Дійсно 14.06.2021 року вона зранку поверталася після випасу корів, просила зустріти її свого чоловіка, оскільки побоювалася ОСОБА_7 . Як почала підходити до свого будинку, до неї підійшов обвинувачений і почав ображати та замахуватися палкою з метою вдарити. В цей час до них підійшов її чоловік і встав між нею і ОСОБА_7 . Останній замахнувся палкою і вдарив чоловіка по голові, потім наніс ще два удари. Чоловік його тримав за руки, рятуючи її. Вона одразу побігла викликати швидку допомогу і поліцію. Потім у дворі побачила, що у чоловіка залите кров`ю все обличчя і одяг, а на голові велика рана. Після всіх вказаних подій чоловік сильно змінився, у нього пригнічений стан, він розсіяний, болить голова, змінилася думка про оточуючих, до всіх відноситься з підозрою, погано чує, часто відвідує лікарів.

Крім того, винуватість ОСОБА_7 також підтверджується іншими доказами:

- витягом з ЄРДР від 14.06.2021 року кримінальне провадження № 0000145;

- рапортом прийняття заяви від ОСОБА_8 від 14.06.2021 року про те, що 14.06.2021 року в АДРЕСА_3 ОСОБА_7 побив її чоловіка палками;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_4 та заяви від нього про початок кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, згідно яких ОСОБА_4 заявив, що 14.06.2021 року близько 06:30 год ОСОБА_7 перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_2 в ході раптово виниклої сварки спричинив йому тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи № 82 від 24.07.2021 року відповідно до якого ОСОБА_4 була спричинена черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійна рана голови, які утворилися від дії тупого предмету з переважаючою довжиною (можливо палкою) за обставин зазначених освідуємим, на протязі 10-20 діб до освідування, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2021 року із фототаблицею до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_4 відтворив дії обвинуваченого, обстановку, показав про всі обставини нанесення йому 14.06.2021 року тілесних ушкоджень. Показав місце по АДРЕСА_3 , де відбувалося нанесення йому тілесних ушкоджень, відстань, на статисті показав спосіб нанесення тілесних ушкоджень палицею, яку тримав обвинувачений у правій руці, місце нанесення удару на голові;

- висновком судово-медичної експертизи № 9/83 від 27.08.2021 року відповідно до якого, зокрема, тілесні ушкодження, які виявлені при експертизі № 82 від 24.07.2021 року могли утворитися при обставинах та у спосіб на які вказує потерпілий в обставинах справи та протоколі проведення слідчого експерименту від 19.08.2021 року за його участю.

Всі ці докази суд визнає достовірними, належними та допустимими і кладе в основу вироку в справі.

У судовому засіданні захисник просив визнати неналежним доказом протокол слідчого експерименту за участю потерпілого від 19.08.2021 року, оскільки останній не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно покази потерпілого.

Суд відхиляє таке клопотання захисника, оскільки як зазначалося вище, під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній відтворив дії обвинуваченого, обстановку, показав про всі обставини нанесення йому 14.06.2021 року тілесних ушкоджень. Показав місце по АДРЕСА_3 , де відбувалося нанесення йому тілесних ушкоджень, відстань, на статисті показав спосіб нанесення тілесних ушкоджень палицею, яку тримав обвинувачений у правій руці, місце нанесення удару на голові.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, суд керується критерієм доведеності його винуватості «поза розумним сумнівом», згідно з яким доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Застосування зазначеного критерію при оцінці доказів узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, висловленій у п.78 рішення ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року та в інших рішеннях ЄСПЛ.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 року по справі № 754/17019/17, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Дослідивши у сукупності та взаємозв`язку всі докази, показання потерпілого та свідка, протокол слідчого експерименту та висновки судово-медичних експертиз, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України доведена стороною обвинувачення «поза розумним сумнівом», тобто версія обвинувачення пояснює всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Тому надані у судовому засіданні покази обвинуваченим сприймаються судом як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставини, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого - судом не встановлено. Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання - судом також не встановлені.

Мотиви призначення покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У судовому засіданні прокурор просить призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Представник потерпілого та потерпілий просить призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Захисник у судових дебатах просив визнати обвинуваченого невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачений також просив виправдати його, зазначив, що коштів для сплати штрафу чи іншого відшкодування у нього не має, він пенсіонер.

Згідно характеристики за місцем проживання від голови Новоолександрівської сільської ради від 14.06.2021 року ОСОБА_7 характеризується як конфліктна людина, має неврівноважений характер, безпричинно вчиняє сварки з сусідами, постійно надсилає скарги на «гарячу лінію», пенсіонер, ветеран праці, дитина війни.

І з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особи винуватого, раніше судимого, притягується до кримінальної відповідальності вперше, пенсіонер, характеризується більше з негативної сторони, враховуючи думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого та позицію обвинуваченого, суд вважає, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді арешту.

Суд не вбачає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки останній повідомив у судовому засіданні, що має поганий фінансовий стан, не має можливості витрачати додаткові кошти у разі визнання його винуватим та стягнення коштів за цивільним позовом, отримує невелику пенсію, ніде не працює. Захисник був призначений обвинуваченому за його клопотанням безкоштовно з Центру надання вторинної правової допомоги. Також суд не може призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, оскільки таке покарання не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Вирішення цивільного позову.
Потерпілим ОСОБА_4 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Позивач просить стягнути з відповідача 11391,53грн. матеріальної шкоди, 20000грн. моральної шкоди від кримінального правопорушення та 27000грн. витрат на правову допомогу. Матеріальна шкода виразилася у необхідності понести витрат на лікування, придбання ліків, необхідності виїжджати до м. Берислав у зв`язку із кримінальним провадженням. На підтвердження витрат надав витяг із своєї медичної картки з призначенням ліків, квитанції про придбання ліків, проходження медичного обстеження, консультацій у зв`язку з лікуванням, квитанції про понесені витрати у зв`язку із придбанням пального. Моральна шкода виразилася у порушенні соціального буття, моральних і фізичних страждань. Від отриманих травм у позивача з`явилися постійні головні болі, часткова втрата слуху, проблеми з пам`яттю, дезорієнтація у просторі і часі, підвищена втомлюваність.

У судовому засіданні обвинувачений заперечив проти задоволення позову. Захисник також заперечив проти задоволення позову, зазначив, що витрати для придбання пального і пакетів не відносяться до витрат, пов`язаних із вчиненим кримінальним правопорушенням. Витрати на проведення судово-медичної експертизи та правничу допомоги нічим не обґрунтовані.

Вислухавши цивільного позивача та його представника, відповідача та захисника, інших учасників судового розгляду, суд вбачає, що позовну заяву необхідно задовольнити частково.

Верховним Судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за № 6 (з подальшими змінами та доповненнями) роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 13.03.1995р. з подальшими змінами роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з якими діяв заподіювач шкоди тощо).

Судом встановлено, що потерпілий (цивільний позивач) отримав шкоду та поніс витрати у зв`язку з кримінальним правопорушенням. Діями обвинуваченого дійсно завдано моральну шкоду потерпілому, яка виявилась у необхідності застосовувати додаткові зусилля для поновлення звичайних життєвих зв`язків, душевних страждань, та переживань у зв`язку з вчиненням відносно нього кримінального правопорушення. За свідченням свідка ОСОБА_8 після всіх вказаних подій чоловік сильно змінився, у нього пригнічений стан, він розсіяний, болить голова, змінилася думка про оточуючих, часто відвідує лікарів, має проблеми зі слухом. Потерпілий у судовому засідання також повідомив, що він і досі лікується, був струс головного мозку, після всього часто болить голова, пригнічений стан тощо.

Тому суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000грн., в решті стягнення моральної шкоди відмовити.

Щодо стягнення матеріальної шкоди, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення витрат на придбання ліків, проведення судово-медичної експертизи та медичне обстеження, всього на суму 8701,44грн. Дані витрати, пов`язані із вчиненим кримінальним правопорушенням і потребують відшкодування.

Суд не вбачає можливим стягнути з обвинуваченого витрати на придбання пального на суму 2690,09грн. і вважає їх необґрунтованим, оскільки стороною позивача не доведено, що вони є шкодою, завданою потерпілому внаслідок кримінального правопорушення. Вказані витрати можуть бути відшкодовані потерпілому за умови їх належного обґрунтування, проте ні у матеріалах позовної заяви, ні у судовому засіданні не надано розрахунок витрат пального для прибуття до місця призначення потерпілого, його маршрут, відстань, на яку переміщався потерпілий у зв`язку із участю у кримінальному провадженні чи лікуванням, автомобіль на якому переміщувався і його витрати пального тощо.

Щодо стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу, то положеннями ч. 1 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. До таких витрат відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу належать витрати на правову допомогу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Цих вимог закону під час вирішення питання про процесуальні витрати потерпілого у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 частково дотримано.

Так, положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо)).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного вище Закону).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесених потерпілим і його представником витрат на правову допомогу подані договір про надання правової допомоги від 09.09.2021 року, адвокатський ордер серії ХС № 157019 на представництво інтересів, квитанція до прибуткового касового ордеру № 12 на суму 27000грн.

Враховуючи відсутність більш детального опису послуг, керуючись принципами справедливості та верховенством права й виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінальної справи, беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченого, який є пенсіонером і отримує невелику пенсію, суд дійшов висновку, що розумним та справедливим розміром понесених потерпілим витрат на правову допомогу слід вважати витрати на суму 3000 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого. Така позиція суду відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постанові у справі № 753/10028/18, кримінальне провадження № 51-121км20.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту на строк 1 місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту прибуття його до відповідної установи виконання покарань.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 8701,44грн., моральну шкоду у розмірі 5000грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн.

В решті позову відмовити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1