Єдиний унікальний номер 448/930/21
Провадження № 1-кп/448/183/21
В И Р О К
Іменем України

29.09.2021 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000025 від 01.04.2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бортятин, Яворівського району Львівської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, вдівця, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
представник потерпілої особи, - не з`явився,
та обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що 21.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с.Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 22 болти стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 346,06 грн., та 16 клем КПП загальною вартістю 100 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 965,06 грн.

Він же, 22.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с.Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 23.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с.Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КІШ загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 24.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с.Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 25.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с. Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 26.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с.Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 27.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с. Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 28.03.2021, о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с. Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 29.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с. Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 30.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізно дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с. Підгать Яворівського району Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 16 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М27 загальною вартістю 251,68 грн., та 8 клем КПП загальною вартістю 50 грн., чим спричинив регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» матеріальну шкоду на загальну суму 820,68 грн.

Він же, 31.03.2021р., о 21.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, із верхньої будови залізне дорожньої колії на перегоні «Судова Вишня - Мостиська - І» на 68-70 км., що у с Підгать Яворівського району Львівської області, повторно, шляхом вільногс доступу, таємно, викрав 4 накладки Р65 загальною вартістю 519 грн., 10 болтів стикових М27х160 в комплекті з шайбою одновитковою ШС 27 та гайкою М25 загальною вартістю 157,3 грн., та дві клеми КІШ загальною вартістю 12,50 грн., однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, такий не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки він був затриманий стрільцями Львівського загону воєнізованої охорони СК-2 ст. Клепарів біля залізно-дорожньої колії.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокурором. Зазначив, що дійсно у зазначених в обвинувальному акті днях та часі, при наведених обставинах, із залізничної колії, котра проходить через с.Підгать, Яворівського району Львівської області, викрав товарно-матеріальні цінності, зокрема болти, шайби, гайки, тощо на загальну суму 9043,83 гривень. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати до нього суворої міри покарання. Шкодує про вчинене. Цивільний позов поданий потерпілою особою визнає, не заперечує щодо задоволення такого.

Окрім цього, погоджується з пропозицією прокурорки ОСОБА_4 , про розгляд кримінального провадження без дослідження інших доказів по справі, правильно розуміючи зміст даних обставин і наявних доказів, згідно пред`явленого йому обвинувачення.

Представник потерпілої особи, в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна від нього заява про можливість розгляду даного кримінального провадження за його відсутності. При цьому зазначив у вказаній заяві, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, міру покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 просить призначити на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав вину у повному обсязі, за відсутності представника потерпілої особи можливо з`ясувати усі обставини під час судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представника потерпілої особи.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого, як особу.

За наведених обставин, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю.

Вважає, що його дії юридично вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна.

Також вважає, що і його дії вірно кваліфіковано як за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, так і за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно.

Виходячи з засади співмірностіпризначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільну небезпеку вчиненого, дані про винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, котрі згідно ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є: щире каяття та повне і беззастережне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження розповідав про обставини, які повністю викривають його у вчинених кримінальних правопорушеннях, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв розкриттю кримінальних правопорушень та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаявся, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчинених кримінальних правопорушень тяжких наслідків не настало, враховуючи обставини справи, а також особу обвинуваченого, який ніде не працює, будь-якою суспільно-корисною працею не займається, не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт та за ч.2 ст.185 і за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі, в межах санкцій зазначених статей КК України.

Остаточне покарання слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами ч.1 ст.70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначивши покарання ОСОБА_3 , у виді обмеження волі.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також враховуючи думку прокурорки, яка просить призначити у відношенні обвинуваченого покарання не пов`язане з реальним обмеження волі, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без застосування визначеного покарання реально.

Суд вважає що зазначене покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та таким що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, розміру завданої шкоди та особі обвинуваченого.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст.69 КК України, суд не вбачає.

Суд дійшов глибокого переконання, що таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Начальником підрозділу «Юридична служба» філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Вирішуючи заявлений цивільний позов суд виходить з наступного.

За змістом ч.1 ст.128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової та/або немайнової (моральної) шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною першою ст.129 КПК України визначений обов`язок суду розв`язати цивільний позов у випадку ухвалення обвинувального вироку шляхом задоволення цивільного позову повністю або частково чи відмови в позові в залежності від доведеності підстав і розміру позову.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. ч. 1,2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, заподіяної злочином, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та такий повинен підтверджуватися, зокрема належними та допустимими доказами.

Відповідно до норм матеріального права України шкода може бути спричинена як матеріальна, так і моральна, тягар доказування розміру якої покладено на потерпілого.

Загальними вимогами цивільного процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.

З урахуванням наведених норм права та враховуючи встановлені судом обставини про те, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_3 було завдано матеріальну шкоду АТ «Українська залізниця», то суд покладає на обвинуваченого обов`язок відшкодувати завдані потерпілому матеріальні збитки.

Зважаючи на документальне підтвердження витрат, які підтверджуються матеріалами справи, і те, що сума таких витрат обвинуваченим ОСОБА_3 не відшкодована, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги потерпілої особи про стягнення з відповідача ОСОБА_3 , - 11 195, 57 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином необхідно задовольнити в повному обсязі, тобто в межах заявлених вимог.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до вимог ст.ст.124, 126 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 185 КК України, частиною другою статті 185 та частиною 2 статті 15 частиною другою статті 185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 100 (сто) годин громадських робіт;

- за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

Згідно із вимогами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання 2 (два) роки обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати до набранням вироку законної сили.

Іспитовий строк ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов начальника підрозділу «Юридична служба» філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с.Підгать, Яворівського району Львівської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , в користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця АТ «Українська залізниця», - 11 195 (одинадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень 57 коп. матеріальної шкоди.

Речові докази: 7 металічних накладок, 10 болтів, 10 гайок, 10 шайб, 2 клеми КПП та 2 металевих ключа, які знаходяться в камері схову речових доказів ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівський області, повернути його законному володільцю - Регіональній філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».
Стягнути з ОСОБА_3 , витрати на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/6754-ТВ від 17 травня 2021 року на загальну суму 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 40 коп., які підлягають зарахуванню до державного бюджету.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок виготовлено та підписано суддею у нарадчій кімнаті 29.09.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили "___" ______________ 20____ р.

Суддя ОСОБА_1