Справа № 530/1958/21
Номер провадження 1-кп/530/36/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" лютого 2022 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 20.12.2021року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючий, раніше судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим:
1)29.04.2011 Диканським районним судом Полтавської області за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3, ст.75 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
2)22.11.2011 Київським районним судом м. Полтави за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.289 ч.2, 185 ч.2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
3)15.05.2012 Диканським районним судом Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
4)11.06.2012 Диканським районним судом Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.289 ч.2, 70 ч.4, 71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;
5)14.11.2012 Котелевським районним судом Полтавської області за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.186 ч.2, 70 ч.4 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;
6)23.04.2013 Київським районним судом м. Полтави за вчинення злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі за вироком Котелевського районного суду від 14.11.2012, остаточно засуджений до 6 років позбавлення волі.
05.05.2017 звільнений по відбуттю строку покарання, та маючи не зняту у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:
19.12.2021 р., близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні будинку за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході сварки із співмешканкою ОСОБА_5 , умисно завдав останній два удари долонею правої руки в ліву частину обличчя, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді рани слизової оболонки лівої бокової поверхні носової перетинки, синця з садном червоної кайми нижньої губи зліва, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №215 від 22.12.2021, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, потерпілій, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченене ч. 1 ст. 125 КК України.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяки законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Згідно з даною угодою, обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України та щодо призначення покарання ОСОБА_4 у виді 850 грн. (п"ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян).
В судовому засіданні ОСОБА_4 , підтвердив факт добровільного укладення ним із потерпілою ОСОБА_5 угоди про примирення, погодилися на призначення узгодженого покарання, просить суд затвердити укладену угоду. Потерпіла ОСОБА_5 ,просить суд затвердити укладену угоду. Прокурор вважає, що угода підлягає затвердженню.
Заслухавши думку учасників процесу, суд вирішує питання про можливість затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України, віднесений до кримінального проступку.

Судом в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений, ОСОБА_4 , цілком розуміє права, передбачені ч.4, ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України, те що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , погоджується на призначення узгодженого покарання.

Згідно з угодою, ОСОБА_4 , беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, будь яких моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , з боку потерпілої , в письмовому вигляді не надходило.
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди від 24.12.2021 року, передбачені ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив дану угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Обставинами, що в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, ОСОБА_4 .
Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: відсутні.
Судові витрати: відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні та розмір пропонованої йому винагороди відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 24.12.2021 року по кримінальному провадженню №0000420 від 20.12.2021рокупро примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 ..

Визнати ОСОБА_4 , винним за ч.1 ст.125 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу 50 (п"ятдесяти) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн..

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому, потерпілій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1