Справа № 738/1209/21
№ провадження 1-в/738/166/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
представника установи

виконання покарань - ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_2
В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що за час відбування покарання діючих стягнень не має, оскільки раніше накладене стягнення, яке він отримав в слідчому ізоляторі, погашене в установленому законом порядку, з 03 лютого 2021 року по даний час відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)», де з травня 2021 року працевлаштований прибиральником відділення СПС №8, режим утримання не порушує, розпорядку дня дотримується. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що заяву про працевлаштування засуджений ОСОБА_2 подав лише перед настанням пільги, що, на його думку, свідчить про пристосовницьку поведінку останнього, наголосив на тому, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений мав одне стягнення, яке на даний погашене, проте жодного разу не був заохочений, що свідчить про відсутність підстав для застосування до нього ст.81 КК України.

Прокурор висловив думку, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджено належними доказами, що засуджений ОСОБА_2 своєю поведінкою та ставленням до праці довів виправлення.

Представник Спостережної комісії в судове засідання не з`явився, його неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 09 жовтня 2019 року. В строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 зараховане часткове відбуте покарання за вироком Недригайлівського районного суду Сумської області від 22 березня 2019 року з дня затримання, 16 серпня 2019 року, по 08 жовтня 2019 року включно.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 21 серпня 2019 року.

За час перебування в Сумському СІЗО допустив порушення режиму тримання у вигляді зберігання забороненого предмету (мобільного телефону), за що 18 грудня 2020 року отримав дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

З 03 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)».

За час відбування покарання у виправній колонії намагається не допускати порушення установленого порядку відбування покарання, розпорядок дня дотримується під контролем, на профілактичних обліках не перебуває, заохочень та стягнень не має. 18 березня 2021 року засудженим подану письмову заяву про працевлаштування робітником швейної дільниці, проте бажання працювати останній не виявляв, на співбесіду з метою укладення цивільно-правового договору не з`явився, швейну дільницю не відвідував. Згідно з поданою засудженим письмовою заявою з 21 травня 2021 року виконує обов`язки прибиральника відділення СПС №8, до покладених обов`язків ставиться посередньо. В порядку черговості залучається до виконання робіт із благоустрою установи, до виконання яких ставиться також посередньо, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем, у спілкуванні з представниками адміністрації установи намагається бути ввічливим, почав відвідувати заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділені, реагує на них правильно, бере участь у реалізації програм диференційованого впливу «Духовне відродження», проте заходи, передбачені вказаної програми, не реалізовує.

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №16 від 17 серпня 2021 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення.

На засіданні спостережної комісії Менської міської ради 14 вересня 2021 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_2 щодо можливості застосування до нього пільги у виді умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та прийнято постанову №38 (протокол №15 від 14 вересня 2021 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_2 такої пільги.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

З наявної в матеріалах справи характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_2 , відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, допустив порушення режиму тримання у вигляді зберігання забороненого предмету, мобільного телефону, що є злісним порушенням, за що 18 грудня 2020 року начальником СІЗО на засудженого було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке погашене у встановленому законом порядку, однак на противагу цьому засуджений не має жодного заохочення, в березні 2021 року виявив бажання працевлаштуватись у зв`язку з чим подав письмову заяву про працевлаштування його робітником швейної дільниці, проте на співбесіду з приводу укладення цивільно-правового договору не з`явився, швейну дільниці не відвідував, з 21 травня 2021 року по даний час виконує обов`язки прибиральника відділення СПС №8, де до роботи ставиться посередньо, розпорядок дня та законні вимоги представників адміністрації, виконує під контролем, бере участь у програми диференційованого впливу на засуджених, заходи, передбачені планом вказаної програми, не реалізовує.

Посилання засудженого на те, що він не має діючих стягнень, а тому до нього може бути застосована пільга, передбачена статтею 81 КК України, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини хоч і не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, проте таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_2 , оскільки його поведінка за весь час відбування покарання не завжди була сумлінною, він не заохочувався, працює лише з травня 2021 року, до роботи ставиться посередньо, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 04 жовтня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1