Провадження № 1-кс/686/2061/22
24 лютого 2022 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, осіб на утриманні не має, раніше не судимого,
22.02.2022 р. прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410, ч.3 ст. 191 України, посилаючись на те, що строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 18.02.2022 року, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, так як дане кримінальне провадження є складним, що зумовлено, значним обсягом процесуальних дій, на даний час необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) дій, виконати вимоги ст.ст.290, 291 КПК України, при цьому визначені ст.177 КПК України ризики , продовжують існувати і на даний час.
В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний і його захисник заперечили проти продовження застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просять застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (далі Закону), військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.
Разом з тим, ОСОБА_6 у період з 1995 року по 2020 рік проходив військову службу у Збройних Силах України на різних посадах та 19.12.2020 звільнений з посади старшого техніка відділу зберігання (техніки інженерних військ, військ РХБз та військ зв`язку) військової частини НОМЕР_1 .
За час проходження військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_6 здобув необхідні знання щодо будови військової техніки та іншого військового майна, їх комплектуючих деталей тощо.
Водночас, з 27.08.2020 по теперішній час військову службу у військовій частині НОМЕР_1 проходить солдат ОСОБА_5 , який є сином ОСОБА_6 , та з 14.12.2020 обіймає посаду водія відділення зберігання відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
Згідно ст.ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна, а також зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою;сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням;додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни;бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців;своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів;ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки;під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Згідно ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовій посадовій особі забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості.
Разом з тим, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом викрадення військового майна з військової частини НОМЕР_1 про що останній, будучи звільненим з військової служби та не маючи безпосереднього доступу до вищевказаної військової частини, при цьому знаючи, що його син солдат ОСОБА_5 діючий військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 та внаслідок займаної посади має безперешкодний доступ до військової автомобільної та бронетанкової техніки, повідомив останнього про намір залучити його до вчинення протиправних дій, щодо викрадення військового майна.
При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне збагачення, ОСОБА_6 , володіючи знаннями щодо будови бронетанкового військового майна та іншої техніки, роз`яснив ОСОБА_5 способи отримання доступу до військового майна на території військової частини НОМЕР_1 , шляхи демонтажу окремих його комплектуючих та винесення їх за територію військової частини НОМЕР_1 , висловивши останньому пропозицію щодо здійснення ним викрадення військового майна військової частини НОМЕР_1 , на що ОСОБА_5 погодився, схиливши таким чином останнього до вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому, протягом невстановленого періоду часу, але не пізніше 23.12.2021, на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_6 та перебуваючи із ним в змові щодо викрадення військового майна, ОСОБА_5 , під час проходження військової служби та перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зловживання службовим становищем, проникав до сховищ та військової техніки, яка зберігалася на території військової частини, керуючись вказівками ОСОБА_6 , демонтував комплектуючі військової техніки, приховуючи їх в подальшому від інших військовослужбовців в особистих речах, та покидав територію військової частини НОМЕР_1 з демонтованим військовим майном, шляхом вивезення його на власному автомобілі марки HYUNDAI I30 (д.н.з. НОМЕР_2 ), а також передавав викрадене вищевказаним чином військове майно через огорожу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .
Викрадене майно ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_6 та особисто останнім доставлялось та розміщувалось в гаражному приміщенні (2 від в`їзду в гаражний масив), який розташований неподалік багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігалось у вказаному місці з метою його подальшої реалізації.
При цьому, під час вчинення ОСОБА_5 дій направлених на викрадення військового майна військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_6 надавав останньому вказівки та поради щодо механізму безперешкодного вилучення комплектуючих деталей військового майна, способів приховання слідів втручання у вказане майно та шляхів винесення останнього за територію військової частини НОМЕР_1 , а також вказував на вид та перелік майна, яке необхідно викрасти, повністю керуючи діями свого сина - ОСОБА_5 .
В подальшому, 23.12.2021 вищевказане військове майно виявлено під час проведення слідчих дій в гаражному приміщенні (2 від в`їзду в гаражний масив), яке перебуває в користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та розташоване неподалік багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
23.12.2021 після проведення обшуку, за результатами якого вгаражному приміщені, яке перебувало в користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виявлено викрадене військове майно, тобто в сукупності очевидних ознак на місці, а саме те, що ОСОБА_5 причетний до вказаного злочину, о 16 год. 44 хв. його було затримано відповідно до п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.
З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, 24.12.2021, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.
ч. 3 ст. 410 КК України та за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 191 КК України закінчується 24.02.2022.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування: повідомленням УСБУ в Хмельницькій області про виявлення кримінального правопорушення від 14.05.2021 р, повідомленням УСБУ в Хмельницькій області, щодо встановлених осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2021 р., протоколом обшуку від 23.12.2021 гаражного приміщення, яким користується ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , розсекреченими протоколами негласних слідчих розшукових дій, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.12.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.12.2021, довідкою первинну вартість майна станом на 01.01.2018, іншими доказами, які отримані у встановленому КПК України порядку, шляхом проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, посилання на які у цьому клопотанні на даний час є неможливим, оскільки вони перебувають у процесі розсекречення, відповідно до вимог чинного законодавства.
25.12.2021 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжити дію покладених на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.12.2021 року, а саме: не відлучатись із смт Ярмолинці Хмельницької області без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду; повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими свідками у кримінальному провадженні;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну, строком до 18 лютого 2022 року включно.
Не зважаючи на встановлення наведених обставин, викладених у підозрі ОСОБА_5 , досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, досліджуються усі інші його обставини, які також мають важливе значення для належного виконання завдань кримінального провадження.
У строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 завершити досудове розслідування з урахуванням необхідності проведення слідчих та процесуальних дій, очевидно неможливо.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 410 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального, дані про його особу.
На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, ризиком того, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що підозрюваний, усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінального правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Аналізуючи ризик в пливу на свідків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя враховує те, що такий ризик може існувати не лише на початковій стадії кримінального провадження, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів та сприйняття показань судом під час розгляду обвинувального акта по суті.
Водночас, у судовому засіданні прокурор та слідчий не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст.194 КПК України, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.
Відсутнє таке обґрунтування і у поданому клопотанні слідчого.
За таких обставин, аргументи захисника про те, що клопотання не містить викладу обґрунтування неможливості більш м`яким запобіжним заходом забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя вважає слушними.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (у разі наявності).
Ухвала в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 24 березня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя