печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000567, -

ВСТАНОВИВ:
22.12.2021 в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на речі, вилучені 15.12.2021 під час проведення обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 7 Plus» IMEI: НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000567 від 26.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідуванням встановлено, що службові особи Державної служби України з безпеки на транспорті (), зловживаючи службовим становищем та діючи всупереч інтересам служби та на користь третіх осіб, розробили і впровадили протиправний механізм виведення дозволів на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні у тіньовий обіг.

В ході досудового розслідування, у період часу з 08 год. 22 хв. по 10 год. 24 хв. 15.12.2021, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено обшук будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень, а також відшукання речей та документів, які мають значення для досудового розслідування.

Під час проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone 7 Plus» IMEI: НОМЕР_1 .

В своєму клопотанні прокурор посилається на те, що вилучений мобільний телефон є предметом кримінального правопорушення, речовими доказами, що в сукупності з іншими, мають значення для кримінального провадження, оскільки в ході проведення обшуку встановлено наявність в його даних фотозображень дозволів на міжнародне перевезення за період 2020-2021 років.

16.12.2021 постановою слідчого вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В заяві поданій до суду прокурор ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Власник майна, який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з`явився.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно другої частини ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вивчивши клопотання, надавши оцінку документам, що долучені до нього, зважаючи на постанову слідчого про визнання майна речовими доказами, з метою їх збереження є достатні підстави для накладення арешту.

Також слідчим на підставі наданих матеріалів доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.

Відтак клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000567 задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 15.12.2021 під час проведення обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «iPhone 7 Plus» IMEI: НОМЕР_1 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1