Справа № 202/7077/20
Провадження №1кп/202/98/2022
УХВАЛА

03 лютого 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпропетровську судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002409 від 24 жовтня 2016 року, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України,
за участі: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України, представником потерпілого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про накладання арешту на Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить обвинуваченій ОСОБА_3 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Прокурор підтримав клопотання представника потерпілого, при цьому зазначив, що обвинувачена ОСОБА_3 в ході судового розгляду кримінального провадження, що випливає із відповіді РСЦ ГСЦ МВС в Дніпропетровській області на запит представника потерпілого, в черговий раз, а саме 20 листопада 2021 року здійснила дії щодо розпорядженням автомобілем марки «Lexus», модель «ОХ 470» універсал -В» 2006 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , держаний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню.
Захисник і обвинувачена заперечували у задоволенні клопотання представника потерпілого, вказавши, що клопотання заявлено не обґрунтовано.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд при вирішенні клопотання представника потерпілого, виходить із наступного.
Як слідує із обвинувачення, що пред`явлене ОСОБА_3 , остання з 15 липня 2016 року по 07 серпня 2019 року на неодноразові вимоги ОСОБА_8 , як власника автомобіля марки «Lexus», модель «ОХ 470» універсал -В» 2006 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , держаний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , не реагувала, а натомість самовільно позбавила ОСОБА_8 права на володіння, користування та розпорядження своїм автомобілем. При цьому, використовуючи завідомо підроблені документи для перереєстрації вказаного транспортного засобу, незаконно придбала право на автомобіль марки «Lexus», модель «ОХ 470» універсал -В» 2006 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , чим причинила останньому майнову шкоду у розмірі 555 710 гривень 15 копійок.
28 травня 2021 року ОСОБА_8 до канцелярії суду подано цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 555 710 гривень 15 копійок і моральної шкоди у розмірі 250 000 гривень, який у підготовчому судовому засіданні 31 серпня 2021 року прийнятий судом до розгляду разом із кримінальним провадженням, відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися, у тому числі, з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Пунктами 4,6 частини 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Згідно до частини 7 статті 173 КПК України, копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, третій особі - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому або юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 , яка в ході судового розгляду кримінального провадження, достовірно будучи усвідомленою про наявність у матеріалах кримінального провадження постанови про визнання речовим доказом автомобіля марки «Lexus», модель «ОХ 470» універсал -В» 2006 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , держаний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , а також цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 , в черговий раз, а саме 20 листопада 2021 року здійснила дії щодо розпорядженням автомобілем марки «Lexus», модель «ОХ 470» універсал -В» 2006 року випуску, чорного кольору, VIN- НОМЕР_1 , а тому з метою забезпечення цивільного позову цивільного позивача ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 805 710, 15 гривень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 .

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 127-129, 170-173, 350 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 про накладання арешту на Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на Ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною відчуження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Головуюча: ОСОБА_1