Справа №589/2787/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1310/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши, без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, в порядку ч.4 ст. 422-1 КПК України, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

У рамках кримінального провадження №0001107 від 31 липня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернувся прокурор з клопотання про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю визначення застави у розмірі 450 000 грн.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор посилався на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, а також на те, що запобігти цим ризикам, шляхом застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, неможливо.

Крім того, прокурор вказував на те, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 176 200 грн. не став для обвинуваченого стимулюючим фактором від вчинення інших умисних майнових злочинів, оскільки на даний час ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 6 епізодів злочинної діяльності.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2021 року клопотання прокурора було задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 17 грудня 2021 року зі збереженням застави у розмірі 198 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 449 460 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що вказане судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

При цьому, апелянт вказує на те, що до свого клопотання прокурор не надав жодних доказів на підтвердження заявлених ризиків, судом взагалі не досліджувалися обставини наявності чи відсутності ризиків, його причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень, що під час розгляду кримінального провадження жодний з потерпілих не вказував на нього, як на особу, яка вчинила злочини, що само клопотання навіть не зачитувалося, крім того, воно було вручено стороні захисту безпосередньо в судовому засіданні.

Крім того, апелянт зазначає, що розгляду клопотання прокурора фактично не було, після вручення даного клопотання, стороною захисту були подані заперечення і суд одразу видалився до нарадчої кімнати, після виходу з якої, проголосив лише резолютивну частину, а повного тексту ухвали ні йому, ні його захисникам так вручено і не було.

Таким чином, на думку апелянта, суд був зобов`язаний відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не було доведено обставин, зазначених у ч. 3 ст. 199 КПК України.

При цьому, апелянт вказує, що протягом тривалого його перебування під вартою, текст клопотань сторони обвинувачення щодо тримання його під вартою залишається незмінним, існування ризиків не підтверджується, а тому, з врахуванням практики ЄСПЛ та вимог чинного КПК України, наявні підстави для скасування вказаного судового рішення.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений належним чином, на підтвердження чого від останнього надійшла розписка про отримання повідомлення, захисник ОСОБА_7 був повідомлений про призначення апеляційного розгляду на визначений час та день через електронну пошту, а від прокурора надійшла заява про розгляд даного провадження без його участі.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що, в порядку ч.4 ст.422-1 КПК України, ніхто із учасників не заявив клопотання про розгляд провадження за їх участі, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Так, задовольняючи клопотання прокурора, подане в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, суд першої інстанції дійшов вірно висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховування від суду і вчинення нових кримінальних правопорушень, які існують у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 6 епізодів злочинної діяльності, а саме, крадіжок майна, поєднаних з проникненням у житло та інше приміщення, а також у закінченому замаху на незаконне проникнення до житла, крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК, в межах іншого кримінального провадження, у якому він порушив умови застосованого до нього такого запобіжного заходу як застава, а саме, після звільнення зі слідчого ізолятору у зв`язку із внесенням застави вчинив нові кримінальні правопорушення проти власності, що вказує на те, що останній становить підвищену суспільну небезпеку і виправдовує тримання його під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленим ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченого під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого, то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що не спростовують правильність висновків суду щодо необхідності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Таким чином, з врахуванням практики ЄСПЛ, а також тих обставин, що ОСОБА_6 обвинувачується як в цьому кримінальному провадженні так і в іншому у вчиненні тяжких злочинів, тобто, становить небезпеку для суспільства, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес має більшу вагу над повагою до свободи особи, а тому, і з цих підстав, обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що своїм рішенням суд визначив обвинуваченому заставу, у разі сплати якої ОСОБА_6 буде звільнений з під-варти негайно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 год. 17 грудня 2021 року, з правом внесення застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4