Провадження № 1-кп/686/1139/21
07 вересня 2021 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бубнівка Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого водієм у ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.2 ст.286 КК України,
Внаслідок цього пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді :
- закритого перелому тіла правої ключиці зі зміщенням уламків, закритих уламкових переломів обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, перелому тазу з пошкодженням лобкового з`єднання, садна шкіри правої половини черевної стінки, множинних саден шкіри та підшкірних крововиливів попереку, правого стегна, статевого члена та калитки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я з відсутністю небезпеки для життя;
- забою головного мозку важкого ступеню, крововиливу під м`які мозкові оболонки, рани м`яких тканин правої половини лобної ділянки голови з переходом на верхню повіку правого ока, відкритого перелому лобної кістки з переходом на пластинки правої лобної пазухи, верхню стінку правої очиці та праву половину решітчастого лабіринту, закритого перелому правої виличної кістки без зміщення уламків, підшкірної гематоми правої наволочної ділянки обличчя, крововиливу під кон`юктиву правого ока, які в сукупності відносяться до категорії тяжких , як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання).
Допущені водієм ОСОБА_8 порушення правил безпеки дорожнього руху, що передбачені п. 2.3 «б», п. 18.1 Правил дорожнього руху України згідно яких :
п. 2.3 «б» - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний :
- бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі»,
п.18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», - знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що стались.
В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що у вказаний час керував зазначеним автомобілем і рухався по вул. Тернопільській в м. Хмельницькому в напрямку від вул. Молодіжної до вул. Кам`янецької. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вул. Тернопільській біля прилягання вулиці Нечая, на якому перебував пішохід ОСОБА_6 , проявив неуважність, відволікся, не зменшив швидкість руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, не надав переваги в русі цьому пішоходу, який перетинав проїзну частину вулиці по вул. Тернопільської по вказаному нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право по ходу руху автомобіля, та скоїв на нього наїзд, внаслідок чого останній отримав зазначені у обвинувальному акті тілесні ушкодження .
Вказані обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оспорюються, а тому, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши в усіх учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці обставини в апеляційному поряду, судом, за згодою усіх учасників судового провадження, визнано недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.
Сам обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, за повідомленням Волочиської багатопрофільної лікарні будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і даний час, у судовому засіданні поводиться адекватно. Тому, суд визнає його осудним.
ОСОБА_8 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження).
При обранні йому виду та міри покарання враховується визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
ОСОБА_8 є людиною молодого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується виключно позитивно, займається суспільно корисною працею.
Обставинами, що пом`якшує йому покарання суд визнає : активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.
За таких обставин по справі, враховуючи досудову доповідь представника персоналу органу пробації про середній рівень ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення та можливості його виправлення без реального позбавлення чи обмеження волі, враховуючи також позицію потерпілої та представника потерпілого, які просять не позбавляти обвинуваченого волі, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, з покладенням на нього визначених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язків.
Разом з тим обвинувачений допустив грубе порушення правил безпеки руху, наслідком яких стало спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, тому суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовий розгляд цивільного позову суд, у відповідності до ч.2 ст. 326 КПК України, здійснив у відсутності представника цивільного відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» , адже цей відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, і за відсутності останнього можливо з`ясувати обставини, що стосуються цивільного позову.
Статтями 1166,1167 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовуються особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В свою чергу, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Судом встановлено, що на момент даної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля «ВАЗ-2102» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із страховими сумами на одного потерпілого :
- за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих,- у розмірі 260000 грн.,
- за шкоду, заподіяну майну -130000 грн. ,
- розмір франшизи 2000 грн.,
що підтверджується страховим полісом №АР 8967320 від 27.09.2020 року.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП є :
- шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;
- шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;
- шкода пов`язана з стійкою втратою працездатності потерпілим;
- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
- шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Згідно ст. 24 цього Закону :
24.1. У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).
Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
24.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
24.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
Відповідно до п. 12.2 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.
Посилання цивільного відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у відзиві на те, що даний позов не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства, що зі страхової компанії на користь позивача не підлягають стягненню кошти на відшкодування шкоди потерпілому, оскільки останній в передбаченому законом порядку до страхової компанії не звертався та необхідні документи для визначення розміру шкоди не надавав,суд відхиляє з наступних мотивів.
Так, відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.128 КПК України «Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, неосудної особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства».
У даному кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_6 пред`явив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди 07.06.2021 року, тобто до початку судового розгляду.
У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У даному кримінальному провадження потерпілий, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження заявив цивільний позов як обвинуваченого (як до володільця джерела підвищеної небезпеки та особи, яка безпосередньо заподіяла шкоду) та до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» як до страхової компанії, з якою у обвинуваченого було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Тобто, між потерпілим та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час, між обвинуваченим та страховою компанієюПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.
Разом з тим, визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.
Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.
Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.
Право ОСОБА_6 , якому шкода завдана кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому він вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди, що повністю узгоджується із положеннями статей 15, 16 ЦК України.
Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.
Незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування, тому, подавши позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, потерпілий здійснив відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.
Саме такий правовий висновок зробила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2019 року (справа № 465/4621/16-к).
Розмір заподіяної ОСОБА_6 моральної шкоди суд, з врахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, глибини душевних та фізичних страждань, які потерпілий переніс у зв`язку з даною подією (в результаті цієї події він отримав тяжкі тілесні ушкодження, переніс фізичний біль, проходив тривалий курс лікування, до цього часу хворіє, продовжує лікуватись і за станом здоров`я навіть не може приймати участь у судових засіданнях), вимушений був змінювати свій звичайний спосіб життя та докладати додаткових зусиль для його організації, застосовуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, - визначає у 200000 грн.
Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров ю.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 2942 грн. 10 коп., у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання його звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном 2 роки.
На підставі ч.ч.1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов прокурора задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_6 :
- з ОСОБА_8 110386 грн. 67 коп. моральної шкоди
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 2942 грн. 10 коп. документально підтверджених витрат на залучення експертів.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя