УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в межах кримінальних проваджень №0000317, № 0000288 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246, ч.3 ст.286-1 КК України,

-якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 , запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду змінити в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає рішення суду незаконним, та таким що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує, що суд не врахував, що обвинувачений раніше несудимий, немає сталих зв`язків з особами схильними до вчинення злочинів, притягувався разом з потерпілим до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.246 КК України. Зауважує, що твердження суду, що ОСОБА_6 втік з місця пригоди є необґрунтованим та таким, що спростовується обставинами, на які посилається суд у своїй ухвалі, а саме тим, що жодний доказ, який підтверджує той факт, що ОСОБА_6 покинув місце пригоди, не досліджувався в суді.

Не погоджується апелянт і з тим, що у обвинуваченого немає міцних соціальних зв`язків та місця проживання, зазначає, що у обвинуваченого є батьки, постійне місце проживання де він буде проживати вразі зміни йому запобіжного заходу.. Звертає увагу, що суд не досліджував жодного доказу, який би вказував на винуватість ОСОБА_6 та обґрунтованість ризиків, які зазначені в клопотанні прокурора та не надав жодної оцінки доказам, які надала сторона захисту в обґрунтування свого клопотання. Вважає, що не було доведено, що підозра є обґрунтованою і існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що в клопотанні прокурора жодним чином не обґрунтовано і не доведено недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а лише формально зазначено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалами суду від 15 липня 2021 року та 12 жовтня 2021 року вказані кримінальні провадження призначені до судового розгляду, об`єднані в одне провадження та до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В клопотанні зазначено, що Березнегуватським районним судом Миколаївської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України. Під час досудового розслідування та в ході судового розгляду обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливістю обвинуваченого переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків. Адвокат вважає, що наявність вказаних ризиків прокурором не доведена, оскільки відсутні будь-які докази про можливість обвинуваченого переховуватися від суду та впливати на свідків. На даний час обвинувачений раніше несудимий, обвинувачується у вчиненні необережного злочину, у нього є близькі родичі та постійне місце проживання, а тому йому можливо змінити запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника, суд дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а тому запобігти вказаним ризикам шляхом зміни запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, про що клопотав захисник, неможливо.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Березнегуватського районного суду від Миколаївської обласної перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалами суду від 15 липня 2021 року та 12 жовтня 2021 року вказані кримінальні провадження призначені до судового розгляду, об`єднані в одне провадження та до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ході судового розгляду від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, з посиланням на відсутність будь-яких доказів про можливість обвинуваченого переховуватися від суду та впливати на свідків. Адвокат посилається на те, що обвинувачений раніше несудимий, обвинувачується у вчиненні необережного злочину, у нього є близькі родичі та постійне місце проживання, а тому йому можливо змінити запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.246 та ч.3 ст.286-1 КК України, запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених абз. 2 ч.2 ст. 392 КПК України де зазначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Разом з тим, як вбачається з апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 , в ній оскаржується рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, яка постановлена судом до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, діючими нормами КПК не передбачено, а тому захисником подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то у відкритті апеляційного провадження повинно бути відмовлено.

Разом з тим, апеляційним судом помилково було призначено до розгляду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , тому враховуючи наведене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника підлягає закриттю, а апеляційна скарга поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 392, 394, 399, 404, 405, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 закрити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати захиснику.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Головуючий:

Судді: