Справа №443/1574/21
Провадження №1-кп/443/120/21
ВИРОК
іменем України

17 листопада 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві обвинувальний акт про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ходорів, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

19.09.2021 приблизно о 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул.Шевченка, що в м.Ходорів, Стрийського району, Львівської області, на ґрунті неприязних відносин, вступив в словесний конфлікт зі ОСОБА_5 , в ході якого наніс долонею правої руки один удар потерпілій по голові та один удар по обличчі, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді одного садна на голові, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно наніс потерпілій ОСОБА_5 удари долонею руки, вказавши, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. Розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній спричинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При цьому, суд відхиляє зазначені у обвинувальному акті, як обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки такі не знайшли свого підтвердженні під час судового розгляду. Так, обвинувачений, хоча і попросив вибачення у потерпілої, жодним чином не проявив, що щиро жалкує про вчинене, співчуває потерпілій, попросив вибачення лише в судовому засіданні та за пропозицією суду, а тому у суду відсутні достатні підстави, які б свідчили про наявність такого каяття. Також, сторонами обвинувачення та захисту не вказано та не доведено, яку саме допомогу в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин справи надав ОСОБА_4 .
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав вину, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює,за місцем проживання скарг не поступало.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він не працює, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючу обставину, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1