Справа № 638/9834/21
Провадження № 1-кп/638/1303/21
УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР №0000566 від 15.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 06.12.2005 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 321 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 18.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 18.12.2013 року Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 10.12.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.12.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 17.03.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 26.04.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 28.12.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; звільнився з місць позбавлення волі 01.10.2019 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

30.06.2021 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄДР 15.05.2021 року №0000566 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений посилався на розсуд суду

Суд, вислухавши думки сторін з приводу заявленого клопотання, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.06.2021 року, строком до 01.08.2021 року.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку із ризиками у справі.

При цьому суд виходить з наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнані як більш небезпечні, ніж покарання і процедура його відбування. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ними протиправної поведінки у подальшому.

Можливість обрання запобіжного заходу на стадії підготовчого розгляду справи узгоджуються зі ст. 315 КПК України та рішенням КСУ № 1-р/2017 від 23.11.2017 року.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності стосовно особи похилого віку, відносно ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу судом було оцінені всі обставини з урахуванням представлених сторонами кримінального провадження матеріалів, а також вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказані правопорушення, існує ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення інших злочинів.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати на час розгляду клопотання, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 334 395 КПК України, суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківська слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 11.02.2022 року.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 , в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: