Ухвала
іменем України
8 листопада 2021 року
м. Київ

справа № 761/36227/17
провадження № 51- 5189 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року, якою на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що 15 липня 2017 року, приблизно о 14:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок вжитих разом з ОСОБА_6 спиртних напоїв, на території сміттєзбірника, розташованого навпроти будинку №46/48 на вул. Лагерній у м. Києві, під час конфлікту з потерпілим, на ґрунті особистої неприязні, маючи злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому, реалізуючи який умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару ножем, котрий утримував своєю правою рукою, в область грудної клітки праворуч, в ділянку тулуба, тобто в життєво важливі органи, в результаті чого настав злочинний наслідок у вигляді смерті потерпілого.
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК), та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим. Цим вироком скасовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнено ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Не погодившись із вироком місцевого суду, прокурор подав на нього апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року на підставі п.5 ч.1 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, а саме у зв`язку з його смертю.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, в якій він порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що:

- ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, оскільки суд апеляційної інстанції не перевірив доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення щодо необґрунтованого виправдання ОСОБА_5 і достатності доказів для встановлення фату вчинення ним кримінального правопорушення, не розглянув клопотання прокурора про повторне дослідження доказів, допит свідків, дослідження письмових доказів;
- суд апеляційної інстанції не зазначив в ухвалі результати розгляду скарги, зокрема щодо її задоволення частково чи повністю або залишення без задоволення;
- суд в ухвалі не зазначив про встановлення факту вчинення чи відсутність вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року, зокрема про те, що під час провадження в суді апеляційної інстанції, коли винуватість чи невинуватість особи ще не встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили, закриття кримінального провадження є цілком розумною вимогою законодавства, тобто на думку прокурора, суд касаційної інстанції вважає за необхідне встановлювати апеляційним судом винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення;
- апеляційний суд не перевірив питання наявності родичів у обвинуваченого і не встановив їхню позицію, чи не наполягають вони на його реабілітації;
- суд апеляційної інстанції не скасував виправдувальний вирок щодо ОСОБА_5 і при цьому постановив нереабілітуюче рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з його смертю, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу та надану копію оскаржуваного судового рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно із положеннями п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Якщо зазначену обставину виявлено під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Положення вказаної норми за своїм змістом є імперативними, та зобов`язують суд закрити кримінальне провадження у разі смерті обвинуваченого, підозрюваного, за виключенням необхідності його реабілітації. Під реабілітацією особи розуміється її виправдання або закриття кримінального провадження на реабілітуючих підставах.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК, кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначила об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року (справа № 761/33482/16-к), закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.
Як вбачається з копії ухвали, суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 та розглянувши її у відкритому судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з його смертю, при цьому суд врахував позицію прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження щодо скасування вироку суду першої інстанції і закриття провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, думку сторони захисту про наявність підстав для закриття кримінального провадження та відсутність підстав для скасування вироку місцевого суду.
Мотивуючи своє рішення, апеляційний суд послався на положення п.п. 10, 24 ч. 1 ст. 3 КПК, п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК, правовий висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 761/33482/16-к), та зазначив в ухвалі про те, що:

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 квітня 2020 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,та виправдано його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення;
- до початку апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- згідно з отриманою на запит Київського апеляційного суду копією актового запису від 13 липня 2021 року № 274 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт смерті підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть № 2202 від 12 липня 2021 року, що видане Новоархангельським міжрайонним відділенням комунального закладу «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи».
При цьому, суд зазначив, що в разі встановлення обставин, передбачених ст. 284 КПК, суд апеляційної інстанції, за змістом ст. 417 КПК, при вирішенні питання про закриття кримінального провадження скасовує лише обвинувальний вирок чи ухвалу. Зазначена норма не передбачає скасування виправдувального вироку.

Врахувавши те, що у цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції ухвалено щодо ОСОБА_5 виправдувальний вирок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що такий вирок, виходячи із положення ст. 417 КПК, не підлягає скасуванню у зв`язку зі смертю особи, яку виправдали, та відповідно до вказаних положень КПК, встановивши під час апеляційного розгляду, що обвинувачений помер, апеляційний суд уповноважений закрити кримінальне провадження.
Суд зазначив в ухвалі про відсутність підстав для продовження апеляційного розгляду з метою реабілітації ОСОБА_5 , оскільки оскаржуваним вироком його реабілітовано шляхом постановлення виправдувального вироку, та відсутні підстави, передбачені ст. 417 КПК, для скасування такого вироку. При цьому суд апеляційної інстанції слушно врахував та послався в ухвалі на практику Верховного Суду.
Враховуючи наведене та зазначені вище положення КПК, Суд вважає, що колегія суддів апеляційного суду, дотримуючись вимог ст. 417 КПК, прийняла законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Доводи прокурора, про те, що апеляційний суд в ухвалі не зазначив про встановлення факту вчинення чи відсутність вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, з врахуванням висновку Верховного Суду, зазначеного у постанові від 16 січня 2019 року є необґрунтованими, оскільки у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 постановлено виправдувальний вирок. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив в ухвалі обставини кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_5 обвинувачувався органами досудового розслідування.

Доводи у скарзі, що суд апеляційної інстанції не скасував виправдувальний вирок щодо ОСОБА_5 і при цьому постановив нереабілітуюче рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з його смертю, є безпідставними, оскільки реабілітувати особу, щодо якої винесено виправдувальний вирок, не потрібно.
Крім того, оскільки виправдувальний вирок щодо ОСОБА_5 не набрав законної сили і підстави для продовження розгляду провадження у зв`язку з необхідністю реабілітації відсутні, закриття кримінального провадження у зв`язку з його смертю, на думку Суду, не свідчить про наявність двох суперечливих судових рішень.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що подальший розгляд кримінального провадження з підстав, зазначених у касаційній скарзі, в тому числі щодо перевірки доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення і зазначення результатів її розгляду, також щодо розгляду клопотання прокурора про повторне дослідження доказів, допит свідків, дослідження письмових доказів, встановлення позиції родичів обвинуваченого щодо його реабілітації, буде безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Таке рішення Суду узгоджується з висновками, що наведені в ухвалах Касаційного кримінального суду від 09 березня 2021 року (у справі № 761/33490/14) та 22 березня 2021 року (у справі № 461/9197/14).

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року, якою на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3