Провадження №11-кп/801/978/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2020 за № 0000329, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біле Должанського району Орловської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, громадянина України, відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції на час вчинення кримінального проступку), та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 (одна тисяча двадцять) грн 00 коп.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 326 (триста двадцять шість) грн 88 коп.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - диск із відеозаписом з камер відеоспостереження в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Ізумруд» по вул. Пирогова, буд. 47-А в м. Вінниці від 14.02.2020, - залишено в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 14.02.2020 приблизно о 19 год 40 хв, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_9 , який знаходиться в торгівельно-розважальному центрі «Ізумруд» по АДРЕСА_2 , зайшов до відділу з м`ясними виробами, де в нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_8 взяв три курки гриль, загальною масою 5,480 кг, вартість яких згідно висновку експерта № 2694/20-21 від 13.04.2020 становить 572 грн 55 коп. та пішов в напрямку розрахункових кас. Після чого, ОСОБА_8 , не доходячи до розрахункових кас, змінив напрямок руку та, тримаючи в руках три курки гриль, не розрахувавшись за них, попрямував до вхідного турнікету та залишив приміщення магазину. В подальшому ОСОБА_8 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 572 грн 55 коп.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_8 менш суворе покарання за скоєний ним проступок у виді штрафу в розмір 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Захисник вважає призначене покарання занадто суворим та посилається на те, що крадіжку ОСОБА_8 вчинив будучи безробітним в період пандемії, добровільно відшкодував завданий збиток, здійснював сприяння слідству, визнав вину та щиро розкаявся, пожалкував про вчинене. Захисник переконаний в можливості застосувати до ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, за якою засуджений його підзахисний.
Заслухавши суддю-доповідача; виступ захисника на підтримку апеляційної скарги; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, просив залишити цей вирок без змін; вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставиться під сумнів сторонами та ніким із учасників судового розгляду не оскаржується.
Суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, та правильно кваліфікував його дії як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, відповідно до ст. 89 Кримінального кодексу України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на наведене колегія суддів переконана, що районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 185 КК України (на час вчинення проступку).
Вид та розмір призначеного обвинуваченому покарання є виваженим, слугуватиме справедливою карою за вчинене діяння.
Суд не вважає слушними аргументи захисника про наявність достатніх підстав для застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, при призначенні ОСОБА_8 покарання.
Призначення покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Хоча ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушення, щиро розкаявся та добровільно відшкодував завданий збиток, але з огляду на обставини вчиненого злочину, дані про особу винного, який не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що відсутні підстави для пом`якшення призначеного йому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.
Всі обставини, які позитивно характеризують обвинуваченого та на які посилається захисник в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, яке є максимально наближеним до мінімального покарання.
Доводи апеляційної скарги щодо призначення ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки запропоноване захисником покарання є занадто м`яким, не відповідає тяжкості вчиненого та іншим вимогам кримінального закону щодо справедливості, індивідуалізації та пропорційності покарання.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2021 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення, набуває законної сили з моменту оголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4