Справа № 487/8511/21
Провадження № 1-кс/487/6839/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 18.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 18.11.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000419, звернувся 09.12.2021 року до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно 08.12.2021 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір про обробку землі № 11 від 07.09.2020 між ДП «Березнегуватське лісове господарство» та ФОП « ОСОБА_4 » на 2 арк.;копія виписки з ЄДРПОУ відносно ФОП « ОСОБА_4 » на 1 арк.;копія витягу з ЄДРПОУ відносно ФОП ОСОБА_4 на 3 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 2 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 1 арк.
Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав до канцелярії суду заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити, просив провести засідання за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В провадженні слідчих Першого слідчого відділу ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження № 0000419 від 18.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Миколаївської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадовими особами Державного підприємства "Березнегуватське лісове господарство" в порушення вимог п. 20 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", без погодження з уповноваженим органом управління (Державне агентство лісових ресурсів України) організовано приховане здавання в оренду, під виглядом договорів про спільний обробіток, частки земельних ділянок загальною площею близько 1,6 тис. га, які перебувають у постійному користуванні лісгоспу, а у власності держави. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі матеріалів третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

За наявними даними, ДП «Березнегуватське ЛГ» використовує землі державного лісового фонду не за призначенням, тобто не для ведення лісового господарства, а для вирощування сільськогосподарської продукції. Цільове призначення землі лісорозведення відповідно до п.40 Правил відтворення лісів, затверджених поставною Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №303.

Таким чином керівництво ДП використовує земельні ділянки не за цільовим призначенням, а саме «лісорозведення», а для вирощування товарної сільськогосподарської продукції, внаслідок чого Державному підприємству завдаються значні економічні збитки, орієнтовний розмір яких становить близько 2 млн. грн.

08.12.2021, під час проведення на підставі ухвали слідчого судді від 01.12.2021 обшукуза місцем проживання ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: договір про обробку землі № 11 від 07.09.2020 між ДП «Березнегуватське лісове господарство» та ФОП « ОСОБА_4 » на 2 арк.;копія виписки з ЄДРПОУ відносно ФОП « ОСОБА_4 » на 1 арк.;копія витягу з ЄДРПОУ відносно ФОП ОСОБА_4 на 3 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 2 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 1 арк.
Вказане вилучене майно постановою слідчого від 09.12.2021 року визнано речовими доказами.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначений в клопотанні матеріальний об`єкт зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 08.12.2021 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір про обробку землі № 11 від 07.09.2020 між ДП «Березнегуватське лісове господарство» та ФОП « ОСОБА_4 » на 2 арк.;копія виписки з ЄДРПОУ відносно ФОП « ОСОБА_4 » на 1 арк.;копія витягу з ЄДРПОУ відносно ФОП ОСОБА_4 на 3 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 2 арк.;копія паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з копією РНОКПП на ім`я зазначеної особи, на 1 арк
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1