Справа № 346/1626/20
Провадження № 1-кп/346/190/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/190/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.08.2019 року за № 0000075, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працює, проходив військову службу за контрактом на посаді водія 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи військовослужбовцем за контрактом, вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

31.01.2019 року ОСОБА_4 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.02.2019 року № 41 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України діє особливий період.

Однак, 17.07.2019 року о 09:00 год. старший солдат ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом в умовах особливого періоду, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, без поважних причин не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст. 408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд також враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 408 КК України, тобто у виді позбавлення волі, та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч. 1, та п. 2 ч.3 ст.76 КК України.

Необхідності застосування запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
На підставі п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1