Ухвала
Іменем України
01 лютого 2022 року
м. Київ
Провадження № 51-3726 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши дотримання адвокатом порядку та строку касаційного оскарження, Верховний Суд дійшов такого.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 429 КПК України передбачено, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку.
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвала апеляційного суду була постановлена 13 жовтня 2021 року, однак касаційна скарга датована і подана адвокатом до Верховного Суду, згідно інформації з сайту Укрпошти, 26 січня 2022 року, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.
У змісті касаційної скарги адвоката відсутнє будь-яке клопотання про поновлення пропущеного тримісячного строку на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення.
Пропущення строку на касаційне оскарження і не вирішення у визначеному законом порядку питання про його відновлення перешкоджає відкриттю касаційного провадження.
При цьому слід зазначити, що посилання захисника на те, що її підзахисний

ОСОБА_4 отримав ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року - 27 жовтня 2021 року, а тому згідно ст. 115 КПК України строк касаційного оскарження не пропущений і спливає 27 січня 2022 року, не заслуговує на увагу з огляду на таке.
Статтею 425 КПК передбачено, що правом на касаційне оскарження наділені засуджений, його законний представник чи захисник у частині, що стосується інтересів засудженого. Тобто засуджений є самостійним суб`єктом оскарження судового рішення.
Водночас засуджений ОСОБА_4 у випадку, якщо була обмежена його можливість вчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження, може подати касаційну скаргу від свого імені та поставити питання про поновлення строку на касаційне оскарження і користуватись при цьому правовою допомогою захисника.
Таким чином зважаючи на те, що касаційну скаргу на судові рішення щодо ОСОБА_4 подано адвокатом поза межами строку касаційного оскарження без клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів вважає необхідним повернути касаційну скаргу на підставі положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 жовтня 2018 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 жовтня 2021 року, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3