Справа № 283/1832/21
Провадження №1-кп/283/216/2021
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
09 грудня 2021 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2021 за № 0000094 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
02.05.2021 приблизно о 21 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі домоволодіння в АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, вчинив сварку із своїм батьком ОСОБА_4 .
У ході сварки у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень своєму батькові ОСОБА_4 , реалізуючи який, ОСОБА_5 підійшов до батька, який стояв на вулиці та кулаком руки наніс удар по обличчю. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення тілесних ушкоджень батькові, ОСОБА_5 без розриву у часі, перебуваючи у веранді будинку за вказаною адресою, штовхнув ОСОБА_4 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу, та ОСОБА_5 руками наніс приблизно чотири удари по обличчю та тулубу ОСОБА_4 , спричинивши останньому тілесні ушкодження. Після нанесених ударів ОСОБА_5 вибіг з будинку та пішов у невідомому напрямку.
Унаслідок злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеня тяжкості; переломів 3-4 ребер зліва, які по своїй категорії відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання про те, що того дня у старшого брата був день народження, святкували у батька, відпочивали. Потім між ним та батьком виник конфлікт, під час якого він і спричинив батьку тілесні ушкодження. На запитання пояснив, що батько «задів» його словесно. Після вчиненого, він самостійно залишив домоволодіння. За вчинене перед батьком вибачався, жалкує за свій вчинок. Більше такого не повториться, бо він зробив висновки, наразі проживає окремо від батька.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав показання про те, що того дня сиділи за столом, потім почались домашні «розбірки», він зробив синам зауваження, що вони вже дорослі і мають самостійно влаштовувати своє життя, йти жити окремо, бо він мав намір також створити нову сім`ю, одружитись. Синові це не сподобалось, виник конфлікт, під час якого син його побив. Його дружина викликала поліцію та швидку. Він особисто підписував протокол про прийняття заяви про вчинення злочину. Наразі між ним та сином нормальні відносини, однак син з дитинства має складний характер, вже вчиняв щодо нього злочин. Наразі він сина пробачив.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім того, судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- копію посвідчення водія;

- характеристику, видану старостою с. Українка, згідно з якою ОСОБА_5 зарекомендував себе з посередньої сторони, заяв та скарг відносно нього не надходило;

-вимогу про судимості, відповідно до якої ОСОБА_5 згідно зі ст.. 89 КК України вважається таким, що не має судимості;

-медичний висновок про те, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину та його ступінь тяжкості, який законом віднесено до нетяжких, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, обтяжують покарання, позицію потерпілого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи позитивну характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, а також приймаючи до уваги те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, вважається таким, що не має судимості, має молодий вік, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1