Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1647/21
Номер провадження 1-кп/530/262/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2021 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи, зареєстровані в ЄРДР за №0000068 від 03.07.2019 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Опішня Зіньківського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, перебуваючий на посаді голови Опішнянської об`єднаної територіальної громади Зіньківського району Полтавської області, раніше не судимий, одружений, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , якому 26.06.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Керівник Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону звернувся до суду з обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 03.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 якому 26.06.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Опішнянського селищного голови, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, з метою протиправного особистого збагачення, усвідомлюючи: /спільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст. ст. 22, 2- Закону України «Про запобігання корупції», 20.06.2019, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , висловив ОСОБА_5 прохання про надання йому - ОСОБА_4 , для себе неправомірної вигоди матеріального характеру у вигляді талонів на дизельне паливо об`ємом 400 літрів, або грошових коштів, еквівалентних вартості цього об`єму дизельного палива, у сумі 13 000 грн., за укладання ним, відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», як Опішнянським селищним головою з використанням свого службового становища угоди з ОСОБА_5 про відшкодування збитків від неотримання коштів Опішнянською селищною радою за фактичне землекористування земельною ділянкою загальною площею 0,0100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до укладання договору оренди цієї земельної ділянки з метою подальшої підприємницької діяльності на ній у виді надання послуг шиномонтажу.
ОСОБА_4 , обіймаючи посаду Опішнянського селищного голови, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст. ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне особисте збагачення, 23.07.2019 приблизно о 15 год, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , одержав для себе від ОСОБА_5 неправомірну вигоду матеріального характеру у виді грошових коштів у сумі 12 000 грн., що еквівалентно вартості дизельного палива об`ємом 400 літрів на час їх одержання, за вчинення в інтересах ОСОБА_5 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме - укладання з ним, відповідно до вимог ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», угоди про відшкодування збитків від неотримання коштів Опішнянською селищною радою за фактичне землекористування суб`єкта підприємницької діяльністі земельною ділянкою загальною площею 0,0100 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до укладання договору оренди цієї земельної ділянки з метою подальшої підприємницької діяльності на ній у виді надання послуг шиномонтажу.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: наведені умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону № 889- УШ від 10.12.2015) - прохання надати та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй службового становища.
В ході проведення підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 , заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, внесене до ЄРДР 03.07.2019 року за № 0000068, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з тим, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 03.07.2019 року. В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 23.07.2019 року повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України. 22.10.2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтави було продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 23.11.2019 року. 20.11.2019 року, за три дні до завершення строку досудового розслідування, було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриті матеріали кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України. В подальшому 03.06.2020 року, після апеляційного перегляду, набрала законної сили ухвала Октябрського районного суду м.Полтави від 10.02.2020 року (справа №554/6660/19) про скасування підозри ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні. Відтак у органу досудового розслідування залишилось три дні на закінчення досудового розслідування КП №0000068 від 03.07.2019 року, або продовження його строків, відповідно до вимог ч.4 ст.219 КПК України. Оскільки продовження строків не здійснювалось то встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.10.2019 року строк досудового розслідування сплинув 06.06.2020 року.
Орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді про його продовження, а отже строк досудового розслідування не був продовженим, відповідно, враховуючи вимоги ст.219 КПК України, досудове розслідування даного кримінального провадження є закінченим 06.06.2020 року та підлягало закриттю, відповідно до норм п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України. Але в порушення норм кримінального процесуального закону, на думку захисту, поза межами строку досудового слідства органом досудового розслідування були вчинені процесуальні дії, а саме - складання обвинувального акту вручення його копії та направлення його до суду. Саме це, на думку захисту, є підставою для прийняття рішення про закриття провадження на підставі п. 10 частини 1 статті 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні і також просив закрити провадження у справі.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту щодо закриття кримінального провадження.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Згідно з п.10) ч.1 ст.284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.
Відповідно до ст.22 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст.26 КПК України).
Частиною 1 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Згідно до вимог частини 2 ст. 28 КПК, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення», критеріями для визначення розумності строків під час кримінального провадження є складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень (частина третя статті 28 КПК).
З урахуванням практики Європейського суду з прав людини складність кримінального провадження визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження; кількості учасників провадження (потерпілих, свідків тощо); правової кваліфікації кримінального правопорушення; наявності на момент початку досудового розслідування відомостей щодо конкретної особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення; характеру обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні; меж доказування; обсягу матеріалів досудових розслідувань, що об`єднані в одному провадженні; необхідності призначення експертиз, їх складності; обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення; необхідності отримання міжнародної допомоги в рамках кримінального провадження тощо.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно із ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до ст. 115, 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
При обчисленні строків місяцями, строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Положеннями п.5) ч.1 ст.3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
При цьому, згідно з п.4) ч.3 цієї статті досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Положеннями ч.3 ст.294 КПК України регламентовано, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4) частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;
2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;
3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних державних органів, а також важливість справи для заявника. Суд також вимагає від державних органів, що розслідують справи, особливої сумлінності, щоб судочинство було здійснено невідкладно («Пелісьє і Сассі проти Франції», «Паскал проти України», «Вітрук проти України», «Іванов проти України», «Торопов проти України», «Нахманович проти Росії» та інші).
Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoffv. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 03.07.2019 року за ч.3 ст.368 КК України.
23.07.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
17.09.2019 року військовим прокурором Полтавського гарнізону Центрального регіону України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 продовжено до трьох місяців, тобто до 23.10.2019 року. 22.10.2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава строк досудового розслідування продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.11.2019 року.
20.11.2019 року слідчий слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_4 та його захиснику ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 03.07. 2019 року.
10.02.2020 року слідчим суддею Октябрського районного суду м.Полтава скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України.
03.06.2020 року ухвала Октябрського районного суду м.Полтава від 10.02.2020 року після апеляційного перегляду Полтавським апеляційним судом набрала законної сили.
Станом на 03.06.2019 року у органу досудового розслідування залишалось три дні на закінчення досудового розслідування КП №0000068 від 03.07.2019 року, або продовження його строків, відповідно до вимог ч.4 ст.219 КПК України.
Оскільки продовження строків не здійснювалось то встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 22.10.2019 року строк досудового розслідування сплинув 06.06.2020 року.
Орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді про його продовження, а отже строк досудового розслідування не був продовженим, відповідно, враховуючи вимоги ст.219 КПК України, досудове розслідування даного кримінального провадження є закінченим 06.06.2020 року та підлягало закриттю, відповідно до норм п. 10 ч. 1 ст.284 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, саме прокурор виносить постанову про закриття кримінального провадження з підстав, закінчення строку досудового розслідування.
Оцінюючи добросовісність наведеної процесуальної поведінки сторін кримінального провадження, суд вважає слушними аргументи захисту про те, що такі дії сторони обвинувачення переконливо свідчать про недостатність (брак) в останньої часу для належного завершення досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України, складання обвинувального акта та звернення з ним до суду в межах строку досудового розслідування.
Разом з тим сама по собі наявність вказаної ухвали про встановлення строку для ознайомлення, не свідчить про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який після закінчення поновленню не підлягає, оскільки такі обставини не були предметом перевірки слідчого судді при вирішені зазначеного клопотання й відповідно в такій ухвалі не встановлені.
Водночас суд бере до уваги, що інформація, яка стала підставою для постановлення слідчим суддею відповідної ухвали, не виключається законодавцем з-поміж тих обставин, які має дослідити та оцінити суд, якщо вони можуть вплинути на його висновок, у тому числі й обґрунтованість ухвали слідчого судді.
Така позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 лютого 2019 року у справі № 754/12820/15-к.
З огляду на наведене постановлена слідчим суддею ухвала про встановлення стороні захисту підозрюваному ОСОБА_4 строку для ознайомлення з матеріалами справи не перешкоджає вирішенню порушеного питання й відповідно не спростовує об`єктивного висновку суду, що ґрунтується на безпосередньо досліджених матеріалах, про сплив строку досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні 06.06.2020 року.
Відтак, обвинувальний акт був складений слідчим та затверджений прокурором 02.11.2021 року, який надійшов до суду 02.11.2021 року, поза межами строку досудового розслідування.
Доводи прокурора щодо неналежного ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування та скерування обвинувального акту до суду в межах строку досудового розслідування є безпідставними та спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.
Так, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Частина 4 ст. 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
Зі системного аналізу наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що досудове розслідування завершується складанням та скеруванням обвинувального акта до суду, відновленню досудового розслідування підлягає лише кримінальне провадження, яке було зупинене на стадії досудового розслідування, а продовженню у разі неможливості завершити досудове розслідування у строк, визначений законом.
Крім того, відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Злочин, передбачений частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, не є тяжким чи особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи.
Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Враховуючи викладене, строк досудовогорозслідування - не є простою формальністю.Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процессуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку,закріпленого в п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ
Судом встановлено, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_4 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше установленого строку, строк досудового розслідування відносно цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку, і не зупинявся; злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.
Відповідно до Постанови ВС від 15.09.2021 у справі №711/3111/19 (провадження № 51 -2890км19) вказано, що підготовче провадження є своєрідним процесуальним фільтром між досудовим провадженням і судовим розглядом, одним із завдань якого є перевірка відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора. На переконання колегії суддів, судам першої інстанції слід ретельно перевіряти не тільки дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291-293 КПК, а й виконання ним приписів ст. 219 КПК, про які йшлося раніше.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у своїх рішеннях від 26.05.2020 року у справі №712/6375/18, від 21.12.2019 року у справі №761/17633/19, від 13.10.2020 року у справі № 243/11589/19,від 21.04.2021року №991/6516/20та від28.04.2021року №133/1466/19, якими Верховний Суд залишив без змін ухвали судів першої та апеляційних інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 згаданої статті встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Також, вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Так, Велика палата Європейського суду з прав людини у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само Європейський суд з прав людини у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.
Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідну ухвалу суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минув обмежений процесуальний строк.
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 13.10.2020 у справі №243/11589/19 (відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування).
Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.
Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.
Отже, судом встановлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000068 від 03.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, підлягає задоволенню.
Статтею 100 КПК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.
При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику, а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно із Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України та Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125, речові докази, інші предмети і цінності, які підлягають поверненню їхнім власникам, зберігаються після набрання вироком (ухвалою) законної сили, закінчення строку оскарження постанови судді, прокурора, слідчого, працівника органу дізнання протягом шести місяців з дня повідомлення власника про можливість їх повернення.
Враховуючи правовий висновок, викладений у постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року (справа № 461/6662/17, провадження № 14-547цс19), суд звертає увагу, що сторона кримінального провадження має право звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 21, 28, 100, 101, 113, 124, 174, 219, 283, 284, 290, 293, 294, 314, 393, 395, 532, 533 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000068 від 03.07.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Опішня Зіньківського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, внесене до ЄРДР 03.07.2019 року за №0000068 - закрити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1