Справа № 527/39/22
провадження № 1-кс/527/15/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2022 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділеннявідділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000008 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
10 січня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000008 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 07.01.2022 близько 01:30 години невстановлений чоловік знаходячись біля кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області по вул. Ціолковського, № 4, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 , у вигляді колото-різаної рани правої поперекової ділянки з пошкодженням правої нирки.
Дані про початок досудового розслідування за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0000008 від 07.01.2022 та розпочато досудове розслідування за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України.
07.01.2022 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
07.01.2022 в ході огляду споруди туалету біля будівлі кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області по вул. Ціолковського, №4, за участю свідка ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено розкладний ніж.
Слідчий зазначає, що оскільки розкладний ніж належить підозрюваному ОСОБА_6 та є знаряддям вчинення злочину, відповідно до ст. 98 КПК України зазначений ніж визнаний речовими доказами, так як має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував.
Власник майна в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду 07.01.2022 розкладний ніж, набув статусу тимчасово вилученого майна та має значення речового доказу у кримінальному провадженні, може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження.
Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України.
Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України. Приймаючи до уваги викладене, суд вбачає підстави для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000008 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 07.01.2022, а саме на розкладний ніж, шляхом позбавлення права власника та будь яких інших осіб можливості відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо), із залишенням його в кімнаті збереження речових доказів відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1