Справа № 461/7551/21
Провадження № 1-кс/461/5137/21
УХВАЛА

15.09.2021 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів,

встановив:

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 21.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу, з можливістю їх вилучення по об`єкту будівництва ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (здійснення виїмки), які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що вилучення такої документації надасть можливість отримати важливі документи, постійний доступ до них з метою використання їх під час доказування, а також унеможливлення їх зміни, або знищення, в тому числі у зв`язку із збігом термінів зберігання вищезазначеної документації та інформації чи з інших причин.

Слідчий розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону (ч.6 ст.163 КПК України).

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що долучені до клопотання документи доказами, які б підтверджували, що вказані у ньому речі та документи (інформація) можуть знаходитись у зазначеного володільця і мають доказове значення для даного кримінального провадження не являються. Відповідних доказів та належного обґрунтування щодо підстав для вилучення оригіналів документів слідчим не надано.
Окрім цього, матеріали клопотання не містять жодних відомостей про вжиття органом досудового розслідування заходів передбачених ст. 93 КПК України, відповідно до яких сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, серед іншого, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Аналіз матеріалів клопотання свідчить про те, що доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях, вказані матеріали не містять належних доказів вчинення кримінального правопорушення, а доцільність застосування заходу забезпечення кримінального провадження про яке клопоче слідчий належним чином не обґрунтована. Водночас, не може залишитись поза увагою і той факт, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР пройшло понад чотири місяці, тобто строк достатній для збору доказів для належного обґрунтування клопотання.

Водночас, відповідно до ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Долучений як на підтвердження доводів клопотання рапорт сам по собі належним та допустимим доказом не являється, оскільки, такий документ є документом внутрішнього діловодства та не може мати доказового значення в контексті положень КПК України.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що слідчим не доведено неможливості отримати відомості в інший спосіб, ніж у порядку ст.93 КПК.
Таким чином, приходжу до висновку, що доводи слідчого, викладені у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не підтверджені відповідними належними та допустимими доказами.

Докази того, що вказана інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні у матеріалах клопотання також відсутні.
Таким чином, з наданих матеріалів кримінального провадження не вбачається, що існують обґрунтовані підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, і завдання для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане, а тому у задоволенні клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.159-165,222 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1