УХВАЛА
Іменем України

27.08.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послався на встановлення в ході досудового розслідування, що 26.07.2021 року близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував поблизу будинку №2, що розташований за адресою м. Житомир, пров. 2-й Житній, тобто у громадському місці, коли до нього підійшов раніше незнайомий ОСОБА_7 та зробив зауваження з приводу розпиття алкогольних напоїв у громадському місці.

В цей же день, час та місці у ОСОБА_5 на ґрунті конфлікту з приводу розпиття алкогольних напоїв у громадському місці виник раптовий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_5 , розуміючи, що він перебуває у громадському місці, демонструючи зневажливе ставлення до існуючих норм поведінки і моральності у суспільному житті, правил співжиття та взаємної поваги, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діставши з карману своєї кофти предмет, ззовні схожий на ніж, підійшов до ОСОБА_7 та наніс один удар в область черевної порожнини з правої сторони.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді непроникаючої колотої різаної рани черевної стінки зліва.

Зі змісту клопотання слідує, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

За словами слідчого, 27.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 26.08.2021 року від ОСОБА_7 ; рапортом командира роти №1 УПП в Житомирський області ОСОБА_8 від 26.08.2021 року; протоколом огляду місця події за адресою м. Житомир, пров. 2-й Житній, 2 від 26.08.2021 року; протоколом огляду місця події за адресою м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 70, палата №7, від 26.08.2021 року; протоколом огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , відкрита ділянка місцевості дах гаражного приміщення № НОМЕР_1 , від 26.08.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 26.08.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 26.08.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.08.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.08.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.08.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.08.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.08.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_12 від 26.08.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_9 від 26.08.2021 року; протоколом огляду предмету (одяг потерпілого з речовиною бурого кольору) від 26.08.2021 року; протоколом огляду предмету (предмет ззовні схожий на ніж) від 26.08.2021 року.

Як йдеться у клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Крім цього, ОСОБА_5 раніше судимий 19.03.2014 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 04.09.2018 року Корольовським районним судом м. Житомир за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, строк відбування покарання рахується з 03.05.2018 року. Крім цього, 05.04.2021 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області розглянуто подання ДУ «Райківська виправна колонія (№73)» та встановлено щодо ОСОБА_5 адміністративний нагляд строком 1 рік 4 місяці із застосуванням заборони відвідування ресторанів, кафе, барів, відділів магазинів, в яких торгують спиртними напоями, з метою їх придбання. Також розглядом вказаного подання встановлено, що ОСОБА_5 є злісним порушником, порушником режиму тримання, вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства та за останнім потрібен контроль з боку держави і після звільнення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, наявність судимостей у підозрюваного, слідчий за погодженням з прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити. Слідчий додав, що ОСОБА_5 одразу покинув місце вчинення злочину, не надавши потерпілому допомоги. Підозрюваний зарекомендував себе як порушник режиму тримання, неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, у вчиненому не кається, а тому слідчий просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор додав, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення. Звернув увагу на те, що підозрюваний покинув місце вчинення злочину, неодноразово судимий, перебуває під адміністративним наглядом, до того ж ОСОБА_5 оголосили про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт. Підозрюваний пояснив, що наміру переховуватися від органів досудового розслідування не має, зобов`язується з`являтися за викликом до слідчого. За словами підозрюваного, з місць позбавлення волі звільнився 30.04.2021 року, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, не погоджується із кваліфікацією злочину, бажає допомогти потерпілому. На запитання слідчого судді ОСОБА_5 відповів, що перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків не має, був затриманий неподалік місця вчинення злочину, поліцію та швидку після вчинення правопорушення не викликав.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що запобіжний захід відносно його підзахисного у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, ризики слідчим та прокурором не доведені, а лише формально перелічені. Додав, що підозрюваний ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, сприятиме слідству. На думку захисника, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту слугуватиме виконанню підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та/або вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Окрім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 місце вчинення правопорушення залишив, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не працює, ОСОБА_5 повідомили про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження №0000057 від 02.06.2021.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , наявність вагомих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи та постійного доходу, репутацію підозрюваного, наявність судимостей та повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі на цілодобовий домашній арешт, не забезпечить запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Твердження захисника та підозрюваного ОСОБА_5 про те, що останній сприятиме слідству та бажає допомогти потерпілому, заслуговують на увагу слідчого судді, проте враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, вони не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 діб, а саме до 13 год. 50 хв. 24 жовтня 2021 року.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання - із 13 год. 50 хв. 26.08.2021 року.

Строк дії ухвали встановити до 13 год. 50 хв. 24 жовтня 2021 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя