Справа № 204/5909/21
Провадження № 1-кс/204/1463/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3
за участю скаржника ОСОБА_4 ,
за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,
за участю представника Дніпровської УВП (№4) ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України про забезпечення захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№4)»,-
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про забезпечення захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№4)», в порядку ст.206 КПК України.
В обґрунтування поданої скарги заявник посилається на ст.206 КПК України, та порушує питання щодо неналежних умов його утримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)», що полягають у позбавленні можливості дотримуватись гігієни тіла, мати постільну білизну та бути забезпеченим предметами першої потреби, мати безпечні для життя та здоров`я комунально-побутові умови; несповіщення його та захисників зв`язку з переведенням та прибуттям до іншої установи покарань, позбавлення права знати свої права та порядок і умови перебування в ДУ ДУВП №4, а також про порядок оскарження незаконних рішень, дій та бездіяльності адміністрації ДУ «ДУВП №4»; позбавлення права на телефонні дзвінки без їх обмеження та права на доступ до інтернету, протиправне позбавлення права на звернення та права на отримання копій документів з особової справи; протиправне та незаконне застосування фізичної сили та спеціальних засобів працівниками адміністрації ДУ «ДУВП №4»; незаконні вимоги по вечірній перевірці та порушення правил і порядку проведення обшуку та огляду без дотримання норм санітарії та гігієни; порушення прав при одержанні посилок; позбавлення права на отримання медичної допомоги та лікування. На підставі наведеного, просив забезпечити покращення його умов тримання під вартою шляхом постановлення відповідних ухвал, якими доручити відповідному органу досудового розслідування провести в повному обсязі перевірку та дослідження всіх фактів, викладених в клопотанні; зобов`язати Державну установу «Дніпровська установа покарань №4» та її безпосереднього начальника забезпечити додержання прав та законних інтересів.

У судовому засіданні скаржник, його захисник, кожний окремо, підтримали подане клопотання, просили його задовольнити. Скаржник у судовому засіданні уточнив вимоги скарги, та просив встановити факт того, чи наявне в матеріалах особової справи розпорядження про звернення вироку до виконання, а також перевірити, чи надсилав його суд, який постановив вирок, який набрав законної сили.

Прокурор в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання, не заперечував проти проведення перевірки дослідження фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 , в іншій частині просив відмовити, посилаючись на те, що інші обставини, які зазначені заявником, не належать до компетенції слідчого судді.
Вислухавши учасників, свідка представника ДУ «Дніпровська УВП (№4)», дослідивши клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

У судовому засіданні встановлено та довідкою по особовій справі підтверджується, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений 15.04.2002 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст.263 ч.2 (2001 р.), ст.142 ч.3 (1960 р.), ст.93 п.п. «а», «г» (1960 р.), ст.42 (1960 р.) КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Після системного аналізу вимог ст.206 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність обґрунтованої підозри, що в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться особа, яка позбавлена свободи за відсутності на те правових підстав та відповідного рішення суду.

Водночас, оскільки заявник вважає, що він як засуджений утримується під вартою в неналежних умовах та просить захистити його конституційні права та інтереси, слід дослідити це питання щодо наявності підстав для вжиття заходів, передбачених ч.1 ст.206 КПК України.

Так, згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто, ст.206 КПК України, яка регламентує загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язує його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в тому числі і в частині забезпечення їй належних умов існування під час перебування під вартою, а ст.55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини та громадянина у випадку їх порушення захищаються саме судом.

Так, у статті 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналіз зазначеної статті кримінального процесуального закону дає підстави стверджувати, що слідчий суддя не наділений повноваженнями для прийняття інших рішень у зв`язку із розглядом заяв про захист прав людини.

Аналогічна позиція дублюється і у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Луценко проти України» (заява № 29334/11), ЄСПЛ надав належну правову оцінку умовам утримання заявника в установі Київського слідчого ізолятору. Зокрема, Суд констатував у цій справі, що мало місце порушення статті 3 Конвенції, у зв`язку з тим, що заявник знаходився у неналежних умовах утримання в Київському СІЗО № 3, а саме: обмеження заявника у вільному просторі, неналежні санітарні умови, обмежений доступ денного світла, погане харчування та інші.

У своїй скарзі ОСОБА_4 посилається на неналежні умови утримання в ДУ «Дніпровська УВП (№4)», враховуючи наведене, вислухавши свідка ОСОБА_6 - представника ДУ «Дніпровська УВП (№4)», слідчий суддя, виходячи із загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, вважає за потрібне вжити передбачені законом заходи реагування з метою перевірки відомостей, викладених у клопотанні засудженого та забезпечення захисту прав особи, яка утримується під вартою. Здійснення перевірки вважаю необхідним доручити уповноваженій особі Дніпропетровської обласної прокуратури, в межах територіальної юрисдикції якої знаходиться ДУ «Дніпровська УВП (№4)».
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність забезпечення додержання прав ОСОБА_4 на належні умови утримання його під вартою, а тому клопотання в частині вжиття заходів, передбачених ч.1 ст.206 КПК України, підлягає задоволенню.

З метою перевірки відомостей, викладених у клопотанні ОСОБА_4 , вважаю за необхідне доручити уповноваженій особі Дніпропетровської обласної прокуратури, в межах територіальної юрисдикції якої знаходиться ДУ «Дніпровська УВП (№4)», здійснити перевірку повідомлених заявником фактів неналежного утримання та у випадку їх підтвердження вжити відповідних заходів щодо дотримання прав заявника.
Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Тому, вимоги клопотання ОСОБА_4 в іншій частині - задоволенню не підлягають, виходячи з приписів ч.1 ст.206 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28, 55 Конституції України, ст.ст. 26, 206, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про забезпечення захисту від неправомірних дій працівників ДУ «Дніпровська УВП (№4)», в порядку ст.206 КПК України задовольнити частково.

З метою забезпечення додержання прав ОСОБА_4 , на належні умови його утримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)», доручити уповноваженій особі Дніпропетровської обласної прокуратури провести дослідження фактів, викладених у заяві ОСОБА_4 , та здійснити перевірку повідомлених заявником фактів неналежного утримання та у випадку їх підтвердження вжити відповідних заходів щодо дотримання прав заявника.
В іншій частині клопотання відмовити.
Про результати проведеної перевірки повідомити Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська та заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1