справа № 208/1253/22
№ провадження 1-кп/208/338/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000011 від 10.01.2022 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, розлученого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено та учасниками кримінального провадження не оспорюється, що ОСОБА_2 , згідно судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинськ від 06.07.2018 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29 травня 2018 і до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_2 , якому було відомо про обов`язковість виконання означеного рішення суду, будучи попередженим державним виконавцем Заводського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання малолітньої доньки.

Так, ОСОБА_2 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання доньки, тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, у період часу з 01.12.2019 року до 14.02.2022 року включно офіційно не працював, аліменти на утримання неповнолітньої доньки не сплачував, будь-якої допомоги на утримання доньки у не грошовій формі не надавав, участі у вихованні доньки не приймав та станом на 14.02.2022, згідно довідки про заборгованість по аліментам Заводського ВДВС у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки у розмірі 72 754 гривень.

Таким чином, у період часу з 01.12.2019 року до 14.02.2022 року включно, ОСОБА_2 , злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно склав суму виплат за 26 місяців відповідних платежів, а саме у розмірі 72 754 гривень.

Матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000011 від 10.01.2022 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КК України містять:

- клопотання прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000011 від 10.01.2022 року.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.02.2022 року призначено розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000011 від 10.01.2022 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

За таких обставин, суд, вивчивши означений обвинувальний акт та додані до нього матеріали, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.164 КК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення в порядку ч.3 ст.337 КПК України суд не вбачає.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєний ним проступок, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 відповідно ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_2 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, згідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з його сторони є покарання у вигляді обмеження волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, ОСОБА_2 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, при цьому суд враховував, що ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії кримінальних проступків, щиро розкаявся, також суд враховував його відношення до скоєного.

Суд вважає, що покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.368,370,371,373,374,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_2 іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1