ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/802/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.309 КК України

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченої ОСОБА_7 ,

-захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Харківської області на вирок Київського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харкова, громадянку України, з вищою освітою, не заміжню, маючу на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2015 року народження, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, -

засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і покладенням на неї ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Як установив суд, 10 червня 2020 року, приблизно об 11 год., знаходячись за адресою: м. Харків вул.Валентинівська, 15, ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи цього, достовірно знаючи склад та властивості, почала зберігати наркотичний засіб, який забрала на відділенні пошти «Нова Пошта» у картонній коробці, приховуючи її в особистих речах, з метою подальшого особистого вживання та використання без мети збуту.
Злочинна діяльність ОСОБА_7 була припинена співробітниками правоохоронних органів, які 10 червня 2020 року у період часу з 12 год. 37 хв. по 12 год. 47 хв., в ході огляду місця події ділянки місцевості розташованої за адресою: м.Харків вул.Валентинівська 15, виявили та вилучили картонну коробку, в якій знаходився 1 (один) полімерний пакет в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору, яка згiдно з висновком судової експертизи №3/1/1886се-19 вiд 13.07.2020 року є наркотичним засобом, обіг якого обмежений-метадон, масою у перерахунку на масу речовини -1,3776 грам, яку ОСОБА_7 з метою особистого вживання, з мотивів реалізації особистих потреб, зберігала у власній сумці, яку мала при собі, без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 , всупереч Закону України «Про заходи протидiї незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорiв та зловживанню ними» та Закону України «Про обiг в Українi наркотичних засобiв, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно зберігала без мети збуту метадон, який відноситься до наркотичного засобу, обiг якого обмежено, згiдно «Перелiку наркотичних засобiв, психотропних речовин i прекурсорiв», затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України № 770 вiд 06.05.2000 року.

В апеляційній скарзі Прокурор Харківської області, не оспорюючи доведеності винуватості ОСОБА_7 та правильності кваліфікації її дій, ставить питання про скасування вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню. Зазначив, що суд при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 , встановивши що остання має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , 2015 року народження, у порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченій за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню. Просить ухвалити вирок апеляційним судом, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які частково просили задовольнити апеляційну скаргу прокурора з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.
Згідно положень ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.
Як слідує із матеріалів провадження ОСОБА_7 на час ухвалення вироку судом першої інстанції мала на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд ці обставини залишив поза увагою і у порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив обвинуваченій покарання у виді обмеження волі, що згідно п.1 ч.1 ст.413 КПК України, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло безпідставне звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання і відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.4 ч.1 ст.420 КК України підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення вироку апеляційним судом.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як слідує із матеріалів провадження, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 врахував дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, офіційно не працює, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 ..

Суд також взяв до уваги щире каяття ОСОБА_9 , визнавши його пом`якшуючою покарання обставиною, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_9 передбачене у санкції ч.1 ст.309 КК України в редакції Закону України №270-VI від 15.04.2008 року покарання у виді штрафу, не у максимальному розмірі, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, а у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, і саме таке покарання буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу Прокурора Харківської області задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 , в частині призначеного їй покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

У решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: