ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/433/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/2882/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.345 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 липня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернова Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, розлученого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який вчинив передбачене ч.2 ст.345 КК України суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Як установив суд, ОСОБА_9 пербуває на посаді інспектора 2-го взводу 4-ї роти 3-го батальону Управління патрульної поліції ГУ НП в Харківській області, відповідно до наказу Національної поліції Департаменту патрульної поліції від 13 липня 2018 року, о/с № 680, посвідчення НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» на поліцейського ОСОБА_9 покладені наступні повноваження: забезпечення громадської безпеки та публічного порядку; охорони та захисту прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.
Так, 19 листопада 2020 року, приблизно о 06 год. 20 хв., інспектор поліції ОСОБА_9 , знаходячись у форменому одязі з відповідними шевронами, погонами та з жетоном на видному місці на ній, а також у бронежилеті та з поясною системою зі спеціальними засобами, окрім табельної вогнепальної зброї, перебуваючи у вагоні електропоїзда КП «Харківський метрополітен», який рухається у напрямку станції найближчої до місця роботи патрульного поліції. Під час руху електропоїзда, а саме між станціями «Ботанічний сад» та «Наукова», ОСОБА_9 помітив громадянина, який з протилежної сторони вагону рухався у напрямку поліцейського без засобу індивідуального захисту. Відреагувавши на це правопорушення патрульний звернувся до ОСОБА_8 , вказавши, що останній порушує Постанову КМУ № 641 від 22 липня 2020 року, а саме пункт 10 підпункту 1, відповідно до якої заборонене перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. На що ОСОБА_8 почав агресивно себе поводити, виражатися нецензурною лайкою по відношенню до ОСОБА_9 та на грунті раптово виниклої неприязні до вказаного працівника поліції, підійшов до останнього та маючи раптово виниклий намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, з мотивів особистої неприязні, наніс інспектору поліції прямий удар кулаком правої руки в область нижньої губи та підборіддя, внаслідок чого завдав останньому тілесне ушкодження у вигляді садна на тлі синця на слизовій нижньої губи. Вищевказане утворилося від травматичної дії тупого твердого предмета, за механізмом: садно на тлі синця-удар-тертя-ковзання, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_10 працівник поліції ОСОБА_9 , діючи відповідно до статей 42, 44 Закону України «Про Національну поліцію», був вимушений застосувати до останнього спеціальний засіб, а саме кайданки, з метою припинення протиправних дій та забезпечення особистої безпеки і безпеки присутніх.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.513 КПК України. Зазначив, що:
-пояснення потерпілого ОСОБА_9 стосовно конфлікту із ОСОБА_8 спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_11 ;
-свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що від місця конфлікту перебував далеко і не бачив, як, нібито, ОСОБА_8 наносив удари в обличчя потерпілому, причина конфлікту не відома.
Вважає, що вина ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння не доведена.
Просить ухвалу суду скасувати і відмовити у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний розгляд відбувся без участі ОСОБА_8 , який згідно телефонограмі від 14 грудня 2021 року просив проводити апеляційний розгляд за його відсутності.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за викладених в ухвалі обставин, підтверджуються належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування ухвали і спростовуються сукупністю доказів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 19 листопада 2020 року, перебуваючи у метрополітені між станціями «Ботанічний сад» та «Наукова», він помітив громадянина, який був без засобу індивідуального захисту. Він звернувся до ОСОБА_8 , вказавши, що останній порушує Постанову № 641, та запропонував йому одягнути маску, на що ОСОБА_8 , почав агресивно себе поводити, виражався нецензурною лайкою, після чого наніс йому удар правою рукою в область обличчя, а саме нижньої губи. З метою подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_8 було доставлено до приміщення кімнати поліцїї станції «Наукова» КП «Харківський метрополітен».

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження не містять.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює лікарем швидкої медичної допомоги. 19 листопада 2020 року був виклик у метрополітен, де ним було встановлено наявність у ОСОБА_9 видимого забою нижньої губи. При цьому ОСОБА_8 поводив себе дивно та неадекватно. Не скаржився, на те, що йому завдано тілесних ушкоджень. Пізніше була викликана швидка психіатрична допомога.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона працює головним судовим експертом у закладі охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». На підставі постанови слідчого, 05 січня 2021 року була проведена судово-психіатрична експертиза № 3, відповідно до висновків якої ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, перебував у стані хронічного психічного захворювання. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На теперішній час відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що він був свідком подій, які сталися 19 листопада 2020 року, приблизно о 06 годині ранку, у метрополітені, бачив, як на зауваження поліцейського ОСОБА_8 наніс тому удар рукою в обличчя.
Доводи сторони захисту про те, що вказаний свідок перебував далеко від місця конфлікту і не чув причин конфлікту, не свідчать про невинуватість ОСОБА_8 у заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, оскільки свідок впевнено зазначав про те, що бачив як ОСОБА_8 наніс удар поліцейському.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що працює інспектором патрульної поліції. 19 листопада 2020 року у метрополітені з ОСОБА_9 разом їхали на службу. На станції «Ботанічний сад» ОСОБА_8 знаходився без засобів індивідуального заходу, тому зробили йому зауваження, щодо необхідності надягнути маску, на що відразу ОСОБА_8 почав поводити себе агресивно та кулаком правої руки наніс удар в обличчя працівнику поліції ОСОБА_9 . Була викликана швидка медична допомога та поліція. ОСОБА_8 було доставлено до приміщення кімнати поліцїї станції «Наукова» КП «Харківський метрополітен».
Як вбачається зі змісту показань свідка ОСОБА_11 , остання надала пояснення щодо обставин вчинення злочину відносно ОСОБА_9 , які є аналогічними показам потерпілого, у зв`язку із чим доводи захисника в цій частині є безпідставними.
Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у стані неосудності, підтверджується також сукупністю наступних, досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України (а.с.80);
-довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААБ №279579 ОСОБА_8 , з якої вбачається, що останній є інвалідом ІІ групи та йому рекомендована легка праця без психоемоційних навантажень (а.с.81);
-копією карти виїзду бригади екстреної медичної допомоги, яка виїжджала на виклик 19.11.2020 року, о 07 год. 57 хв. за адресою: м.Харків станція метро «Наукова» до ОСОБА_9 , 1993 року народження, з якої вбачається, що у останнього було виявлено забій нижньої губи (а.с.82-83);
-висновком судово-медичної експертизи №09-3498 від 07.12.2020 року, якою було встановлено, що надані в ході проведення слідчого експерименту показання ОСОБА_9 не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення у нього тілесних ушкоджень (а.с.84);
-висновком судово-психіатричної експертизи №3 від 05.01.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом(а.с.85-90);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.12.2020 року та іллюстраційною таблицею до нього за участю потерпілого ОСОБА_9 під час якого останній відтворив обставини вчинення щодо нього злочину (а.с.99-105);
-висновком експерта №09-3611/2020 від 11.12.2020 року, яким у ОСОБА_9 були встановлені ушкодження: за ступенем тяжкості синець, садна, садно на тлі синця викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Покази потерпілого ОСОБА_9 , викладені у наданому протоколі проведення слідчого експерименту від 10 грудня 2020 року, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині терміну та механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. До компетенції судово-медичного експерта відноситься встановлення характеру причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженнями та наслідками цих ушкоджень. З`ясування ж обставин спричинення цих тілесних ушкоджень є виключно компетенцією судово-слідчих органів. Органами досудового слідства з`ясовані обставини (події) спричинення вказаних тілесних ушкоджень, то слід відмітити, що встановлення причинно наслідкового зв`язку між діями персоніфікованої особи (нанесення удару кулаком) та наслідками у вигляді тілесних ушкоджень на тілі іншої не потребує спеціальних знань у галузі судово-медичної експертизи (а.с.106-107);
-протоколом тимчасового вилученого майна від 21.12.2020 року (а.с.110);
-описом речей і документів, вилучених на підставі ухвали слідчого судді (а.с.111).
Таким чином, належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у провадженні докази, у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння і правильно кваліфікував його за ч.2 ст.345 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі, підстав не вбачається.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування ухвали, також не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_8 суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку, з госпіталізацією до психічного закладу із звичайним наглядом.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни ухвали, за доводами апеляційної скарги сторони захисту, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: