№ 336/3394/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2021 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»), захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянув в відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
На розгляді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду заявив клопотання, яке підтримала прокурор ОСОБА_4 , про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, який спливає 07.05.2021 р., в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів, яке обґрунтоване тим, що ризики передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на теперішній час не відпали, а саме, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 обвинувачується зокрема у вчиненні кількох злочинів, в тому числі тяжких. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини. Також, обвинувачений ОСОБА_5 ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, тобто офіційно не одружений, дітей не має, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, що дає достатні підставі вважати, що знаходячись на свободі, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на попередню позицію свого підзахисного ОСОБА_5 , вважав можливим змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання.
ОСОБА_5 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»), відмовився надавати пояснення чи висловлювати свою думку. Якість відео- аудіозв`язку була додаткова перевірена під час судового засідання, співробітник державної установи підтвердив належний рівень зв`язку.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку захисника та прокурорів, перевіривши матеріали кримінального провадження, доходить наступного висновку.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частина 2 статті 331 КПК України передбачає, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
При продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
При вирішенні питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни під час судового розгляду, на переконання суду, оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, суддя констатує наявність ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, які згідно із ст. 12 КК України віднесені до категорії тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні декількох епізодів аналогічних злочинів (за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України), що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відомості про неодноразові попередні судимості, у тому числі за вчинення тяжких злочинів, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину (епізод від 25.06.2020 щодо відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 ) під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який застосований на підставі ухвали слідчого судді від 19.06.2020 у справі 331/1600/20, провадження № 1-кс/331/1364/2020, вказує на явну недостатність більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання встановленим ризикам.
Зазначене свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та відмови у задоволенні усного клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 395, главою 18 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, по 02 грудня 2021 року включно.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до 02.12.2021 року включно.
Відмовити в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на домашній арешт.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1