Справа № 308/1499/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за клопотанням захисника ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким,

встановив:

02.11.2021 захисником засудженого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 надіслано до суду клопотання в порядку ст. 537 КПК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, не пов`язаним з позбавленням волі.

В обґрунтування заявленого захисник засудженого посилалися на те, що ОСОБА_4 , з урахуванням строку попереднього ув`язнення, фактично відбув 2/3 покарання, призначеного йому вироком суду від 30.11.2020.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала подане нею клопотання, просила замінити засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, заперечив вчинення ним злочинів, вину не визнає, вважає його засудження незаконним, свою злочинну поведінку не засуджує.

Прокурор заперечив щодо задоволення заявленого клопотання.

Дослідивши клопотання, заслухавши позицію учасників, ознайомившись з особою справою та характеристикою, поданою до суду адміністрацією ДУ «Закарпатська УВП №9»,суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 82 КК України (в частині, що відповідає Конституції України) особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.11.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України та призначено йому на підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України остаточне покарання за сукупністю скоєних злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді одинадцяти років десяти місяців позбавленням волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 21.09.2021, якою залишено без змін вирок суду від 30.11.2021, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII) в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 18.05.2017 до вступу вироку в законну силу, тобто 21.09.2021 включно.

Характеристикою, наданою на вимогу суду ДУ «Закарпатська УВП №9», стверджується, що ОСОБА_4 перебуває у вказаній установі з 29.12.2017, за час перебування у якій зарекомендував себе посередньо. До дисциплінарної відповідальності не притягався, однак і не заохочувався адміністрацією установи, правил поведінки, санітарії та гігієни дотримується, на оперативно-профілактичному обліку установи не перебуває, соціально-корисні зв`язки та товариські стосунки з іншими ув`язненими підтримує

Відповідно ч. 1 ст. 82 КК України (в частині, що відповідає Конституції України) особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з рекомендацій, викладених в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, що передбачено ст. 82 КК України, є імперативним положенням Закону. Так, законодавець передбачив умову «виправлення засудженого», як підставу для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Означене роз`яснення міститься в постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства з 18.05.2017, на шлях виправлення не став з огляду на нижчевказане.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, зокрема і його відношення до вчиненого злочину та його наслідків.
В розглядуваному випадку засуджений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України не визнав, вважає засудження незаконним, що унеможливлює аналіз ним своєї поведінки, як злочинної, самоосуд вчинених ним протиправних діянь тощо.

При цьому суд зазначає, що виконання вимог адміністрації установи виконання покарань та дотримання режиму установи, наслідком чого є відсутність у засудженого ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень, є обов`язком кожного засудженого і не свідчить про те, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення.

Характеризується засуджений ОСОБА_4 посередньо. Адміністрація установи виконання покарань не надала відомості про те, що він зразково дотримується вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку, додержується дисципліни, беззаперечно виконує вказівки і розпорядження адміністрації. Так, згідно з характеристики, засуджений ОСОБА_4 не має дисциплінарних стягнень, але не має і заохочень. Тому суд вважає, що останній на шлях виправлення не став і підстави для застосування ст. 82 КК України щодо засудженого відсутні.

Враховуючи те, що застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням до засудженої особи є правом, а не обов`язком суду, а сам факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання, не є самостійно для цього правовою підставою, беручи до уваги те, що засуджений на шлях виправлення не став, суд приходить до висновку, що клопотання захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537-539, 395 КПК України, суд

постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1