Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2142/21
Провадження № 1-кп/945/427/21
ВИРОК
Іменем України

08 грудня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3 ;
потерпілого ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2021 року за № 0000272 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горожене Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
встановив:
ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, з січня 2019 року по серпень 2021 року, за місцем спільного мешкання з потерпілою ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та переслідуючи прямий умисел, спрямований на систематичне вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисне систематичне психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: словесно ображав ОСОБА_4 та її дітей нецензурною лайкою та принижував. Вказані дії ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
29.10.2021 у кримінальному провадженні № 0000272 між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до угоди про примирення, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України.
ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинення злочину у виді 150 годин громадських робіт.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілому.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.
Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 5 ст. 474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена сторонами угоди про примирення є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також обставин, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та відсутності обставин, які обтяжують покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
За вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ч. 1 ст. 369, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -
ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2021 року, між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

08.12.2021