ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-кп/818/2659/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ст.78 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 09 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі засудженого ОСОБА_7 , належним чином повідомленого про розгляд справи, без участі представника ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 07 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Московського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області та звільнено від призначеного покарання після закінчення іспитового строку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 19 06 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст.189, ч.5 ст.27, ч.2 ст.359, ч.2 ст.361, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з доступом до автоматизованих систем та комп`ютерних мереж строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки (а.с.14-16).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, яку в подальшому уточнив та просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Московського РВ філії ДУ «Центр пробації» про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Такі вимоги мотивував тим, що ОСОБА_7 не виконував покладені на нього судом, а саме засуджений 18 05 2021 року. 25 05 2021 року, 01 06 2021 року не з`явився для реєстрації до Московського РВ філії ДУ «Центр пробації», причини неявки не повідомив, що свідчить про ухилення ОСОБА_7 від відбуття покарання та небажання стати на шлях виправлення та є порушенням обов`язків засудженого до покарання з випробуванням, передбачених п.1 ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, прокурор висловив обґрунтовані припущення щодо зміни місця проживання засудженим без повідомлення про це органу пробації, що є порушенням покладеного на нього обов`язку, передбаченого п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Наведені обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням, внаслідок невиконання покладених на нього обов`язків, а неявка до відділу з питань пробації останні три рази протягом іспитового строку носить систематичний характер та свідчить про ухилення від відбуття покарання та небажання стати на шлях виправлення (а.с.26-28).

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Засуджений, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Від представника ДУ «Центр пробації» надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Аналогічні положення містить ч.2 ст.165 КВК України.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст.75 КК України та можливість застосування до нього положень ч.1 ст.78 КК України.

Зокрема, такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч.4 ст.76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 06 2019 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.2 ст.189, ч.5 ст.27, ч.2 ст.359, ч.2 ст.361, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатись діяльністю, пов`язаною з доступом до автоматизованих систем та комп`ютерних мереж строком на 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.

Іспитовий строк, призначений вироком Броварського міськрайонного суду Київської області закінчився 19 06 2021 року.

22 06 2021 року до суду першої інстанції надійшло подання начальника Московського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

В обґрунтування подання зазначено, що контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_7 здійснювався Московським районним відділом з питань пробації.

16 09 2019 року ОСОБА_7 роз`яснено порядок відбування іспитового строку та покладені на нього судом обов`язки.

В період іспитового строку засуджений не вчинив нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Харківській області від 14 06 2021 року.

Як зазначив начальник органу з питань пробації, ОСОБА_7 за місцем мешкання характеризується задовільно, обов`язки та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим виконував в повному обсязі. Проте 18 05 2021 та 15 06 2021 ОСОБА_7 не з`явився для реєстрації, причини неявки не повідомив. Під час виходу за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_7 за вказаною адресою не проживає. 03 06 2021 було розпочато проведення заходів з виявлення засудженого ОСОБА_7 місцезнаходження кого невідоме.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Крім того, відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням визначено ст.166 КВК України.

Так, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Системний аналіз цих положень законів дає підстави для висновку, що орган пробації наділений повноваженнями вносити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.8 розд.2 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 01 2019 року № 272/5, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Вивченням матеріалів даного провадження, а також особової справи засудженого ОСОБА_7 встановлено, що органом пробації не застосовувалися щодо останнього письмові попередження, та орган пробації в наявні процесуальні строки, до суду з клопотанням (поданням) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання не звертався та вказане питання не вирішувалось.

Натомість, орган пробації 22 06 2021 року, тобто після закінчення іспитового строку, не вбачаючи в діях засудженого порушення покладених на нього обов`язків. звернувся до суду з клопотанням (поданням) про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням, обґрунтувавши його тим, що останній за місцем мешкання характеризується задовільно, обов`язки та заходи, передбачені індивідуальним планом роботи із засудженим виконував в повному обсязі, в період іспитового строку не вчинив нового правопорушення.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для вирішення питання про відмову у задоволенні клопотання органу пробації, та вважає його обґрунтованим.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та вмотивованою, і колегія суддів не знаходить підстав для її скасування з підстав, які викладені в апеляційній скарзі прокурора.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 05 07 2021 року по справі щодо засудженого ОСОБА_7 про звільнення останнього від призначеного покарання після закінчення іспитового строку, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4