В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/830/21

17 грудня 2021 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани на підставі обвинувального акту кримінальне провадження № 0000019 стосовно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізяслав Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 2 групи, не судимого;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 умисно завдав удару потерпілій ОСОБА_4 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, а також заподіяв потерпілій умисні легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення вчинив при таких обставинах:

24 квітня 2021 року близько 19 год., будучи роздратованим поведінкою сусідки ОСОБА_4 , яка черговий раз дорікнула його дружині порушенням межі, ОСОБА_6 вирішив з`ясувати з нею стосунки. З цією метою зайшов на територію господарства потерпілої, що в АДРЕСА_1 де побачив ОСОБА_4 , яка була повернута до нього спиною. Діючи умисно, на ґрунті неприязних стосунків, які існують між ними віддавна з приводу встановлення межі, усвідомлюючи, що потерпіла внаслідок перестарілого віку, фізичних даних є уразливою, слабкою, ОСОБА_7 схопив однією рукою потерпілу за одяг, розвернув її до себе та наніс один удар рукою в обличчя, що завдало фізичного болю потерпілій, однак не спричинило тілесних ушкоджень.

Від нанесеного удару потерпіла ОСОБА_4 заточилась і впала, внаслідок чого отримала легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці правого передпліччя.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих дій не визнав.

Пояснив, що дійсно протягом тривалого часу він та його дружина не можуть порозумітись з сусідкою ОСОБА_4 , яка, на його думку безпідставно, звинувачує їх у порушенні межі і неправильному встановленні огорожі між їх господарствами. Як наслідок, між ними склались неприязні взаємини. 24.04.2021 року близько 19 год. дружина повернулась додому із магазину зі сльозами і пояснила, що сусідка черговий раз висловила їй претензії з приводу встановленої огорожі. Оскільки дружина хворіє і потребує спокою, його це обурило і він вирішив з`ясувати стосунки та зажадати аби ОСОБА_4 припинила прискіпуватись до дружини. Зі свого подвір`я він вийшов на вулицю, а звідти, через хвіртку зайшов на подвір`я потерпілої. ОСОБА_4 в той час стояла спиною до нього, коли він підійшов до неї на відстань близько 1 метра, то окликнув її. ОСОБА_4 розвернулась і раптово, не очікувано для нього, зі словами «чого ти сюди прийшов» вилила на нього фарбу, яку тримала в руках. Частина фарби потрапила на одяг, а частина на обличчя, а тому він прикривши обличчя руками, аби фарба не потрапила в очі, вийшов з подвір`я. Факт нанесення потерпілій ударів чи поштовхів категорично заперечив, таких намірів не мав, вважає, що ОСОБА_4 його обмовила з корисливих міркувань.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що в суботу 24.04.2021 року, напередодні Великодні свят, протягом дня поралась у своєму господарстві і підмальовувала огорожу. Коли вулицею ішла її сусідка дружина обвинуваченого, вона дійсно звернулась до неї з питанням як пофарбувати з іншого боку огорожу, оскільки сусіди пригородили рів, що раніше розділяв їхні господарства. Сусідка на її зауваження почала сварку, а згодом пішла додому. Не очікувано для неї, ОСОБА_6 з вулиці перескочив через хвіртку, схопив її за одяг (комір фуфайки), розвернув обличчям до себе і рукою завдав удару , який прийшовся одночасно в ділянку носа та чола. Від отриманого удару вона впала, а при падінні у неї з рук вилетіла посудина з фарбою та пензлик. Під час падіння, вона варилась рукою та головою до бетонної доріжки. Завдяки тому, що на голові мала 3 хустки, а також одягнута була у фуфайку удар дещо пом`якшився, однак тривалий час вона не могла піднятись. Від нанесеного обвинуваченим удару з носа потекла кров. Прийшовши через кілька хвилин до себе, вона піднялась та викликала поліцію, а працівники поліції, прибувши на місце, викликали швидку медичну допомогу. Згодом приїхав син з невісткою, які заопікувались нею. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого та перенесеного нервового потрясіння погіршився стан здоров`я. На фоні конфлікту перенесла стрес, вимушено терпіла фізичний біль, загострилась її гіпертонічна хвороба та проблеми із серцем. Змушена звертатись за медичними консультаціями та допомогою до різних фахівців, проходила комп`ютерну томограму голови, отримувала медикаментозне лікування. Крім того, після спричинення їй тілесних ушкоджень змінився її звичний уклад життя. Через біль у руці не змогла надалі утримувати у господарстві козу. Надалі відчуває головні болі, постійний страх, втратила спокій. Відповідач за скоєне не вибачився. Тому підтримала цивільний позов про стягнути з обвинуваченого 10000 грн. заподіяної моральної шкоди та 4496,55 грн. матеріальної шкоди, що полягає у понесених витратах на лікування.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснив, що в суботу, яка передувала останньому тижню перед Великодніми святами, поїхав з дружиною та дочкою в Івано-Франківськ. Перебуваючи там, отримав дзвінок від матері, яка плачучи розповіла, що її побив сусід. Відразу вирішив поїхати до матері. Коли рухався до села, то зустрів машину поліції та швидкої допомоги. Коли прибув, застав маму у хаті. На обличчі було видно сліди крові. Мати пояснила, що коли малювала огорожу, то мала суперечку з сусідкою, а сусід перескочив ворота і вдарив її в обличчя, внаслідок чого вона впала і вдарилась головою. Скаржилась на головний біль, болі у руці. Попри те, що вони з дружиною вжили заходів для надання матері необхідної медичної допомоги, вона до цього часу не відновилась. Того ж дня на подвір`ї недалеко біля житлового будинку бачив слід від розлитої фарби.

Допитана як свідок ОСОБА_9 підтвердила пояснення ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 оперуповноважений СКП Богородчанського відділення поліції пояснив, що у складі слідчо-оперативної групи виїхав на виклик у с.Саджава. По прибуттю на місце вирішили викликати до потерпілої швидку, оскільки жінка потребувала медичної допомоги, не могла прийти до себе, на обличчі була кров. В усній розмові пояснила, що побив сусід ОСОБА_6 . Дізнавач залишився з потерпілою, а він пішов у господарство до обвинуваченого. Останній підтвердив, що мав місце конфлікт з потерпілою через межу, однак заперечував факт побиття потерпілої, натомість вказав, що потерпіла вилила йому на одяг фарбу. При цьому демонстрував спортивну кофту та штани, на яких дійсно були сліди від фарби.

Допитана як свідок ОСОБА_11 лікар екстренної медичної допомоги пояснила, що 24.04.2021 року близько 19 год. за викликом прибули у с.Саджава. По прибуттю надавала медичну допомогу жінці, у якої на обличчі були сліди, які вказували на заподіяння ушкоджень. Зокрема мала місце носова кровотеча, яку вона зупиняла, жінка перебувала у стресовому стані, плакала, кривдувалась на те, що на власному подвір`ї її побив сусід, а також вказувала, що від удару впала та вдарилась головою до доріжки. Вона надала першу допомогу, вколола препарати від тиску, та порадила надалі звернутись за медичною допомогою до медичного закладу.

Допитана як свідок ОСОБА_12 дружина обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що протягом тривалого час сусідка переслідує її своїми безпідставними претензіями з приводу межі між їх господарствами, а також робить збитки, фарбуючи частину встановленого ними в якості огорожі металопрофілю. Того дня, сусідка фарбувала свою огорожу і, побачивши її знову почала їй дорікати. Вона повернулась додому і розплакалась. Це побачив чоловік і пішов поговорити з потерпілою. Вона залишилась спостерігала за ситуацією зі свого саду. Коли чоловік хотів перескочити через ворота, які з середини були підперті палицею, то хвіртка відчинилась і він зайшов з вулиці до господарства ОСОБА_4 . В той час потерпіла розвернулась та вилила на нього фарбу, яку тримала у руці. Чоловік прикрив лице руками, і розвернувся іти геть, можливо при цьому зачепив потерпілу, яка зашпорталась та впала. Ніяких ударів потерпілій навмисно при цьому не заподіював. Коли повернувся, то вона допомогла йому обмитись від фарби. Через 15 хв. до будинку потерпілої приїхали працівники поліції, яким чоловік показав забруднений фарбою одяг.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що по сусідству з нею проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які між собою перебувають у неприязних стосунках. Навесні 2021 року був випадок, що чула сварку з боку їх господарств, однак очевидцем конфлікту не була, лише через деякий час бачила, що до потерпілої приїжджали працівники поліції та швидка медична допомога.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_4 під час проведення дізнання відтворила на місці події обставини, на які вказувала у своїх поясненнях. При цьому вказала, що під час того, як обвинувачений ОСОБА_6 розвернув її за одяг до себе та наніс удар в обличчя, вона впала та вдарилась до бетонної доріжки, а під час падіння випустила з рук банку з фарбою та пензлик, сліди фарби залишились на бетонній доріжці.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 26.04.2021 року №222 у потерпілої ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді садна в ділянці правого передпліччя, яке утворилось від дії тупого твердого предмета, може відповідати терміну вказаному у поставні і відноситься до легких тілесних ушкоджень .

У висновку додаткової судово-медичної експертизи №284/222-Д від 11.06.2021 року констатовано, що в наданих експерту медичних документах наявний лише один запис нейрохірурга, в якому відсутня неврологічна симптоматика, подальші записи лікарів нейрохірурга чи невропатолога відсутні, вирішити питання про наявність, характер та ступінь тяжкості черепно-мозкової травми експерту не вдалось.

Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена.

Суд вважає, що позиція обвинуваченого, який в суді доводив можливість отримання потерпілою тілесних ушкоджень внаслідок власної необережності при падінні та заперечував будь-який фізичний вплив на потерпілу, не відповідає дослідженим обставинам справи. Заперечення своєї вини ОСОБА_6 суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення кримінальної відповідальності.

Пояснення потерпілої про механізм заподіяння удару та спричинення тілесних ушкоджень були послідовними як на досудовому розслідуванні так і в ході судового розгляду, відповідають іншим обставинам справи, зокрема наведеним висновкам судово-медичних експертиз. Описані у висновку судово-медичної експертизи дані карти виїзду швидкої медичної допомоги №326А засвідчують, що на момент прибуття лікаря мала місце зовнішня кровотеча з правої ніздрі. Описані лікарем скарги потерпілої повною мірою відповідають тим, які згодом викладені у поясненнях потерпілої.

Позиція обвинуваченого який стверджував, що жодним чином не причетний до отримання ушкоджень потерпілою опосередковано спростовується його ж показаннями, в яких він вказував, що після конфлікту з потерпілою очікував помсти від синів потерпілої. Той факт, що на одязі потерпілого дійсно було виявлео сліди фарби не змінює думки суду на користь версії обвинуваченого, оскільки фарба на його одяг могла потрапити під час того, як обвинувачений різко розвернув потерпілу до себе і вона могла випустити при цьому з рук банку з фарбою та пензлик. З пояснень свідка ОСОБА_10 слідів фарби на оличчі та голові обвинуваченого на час приїзду поліції не було.

Пояснення свідка ОСОБА_12 суд вважає такими, що не повною мірою є щирими та правдивими, спрямовані на вигороджування обвинуваченого, який є її чоловіком.

Щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд зазначає наступне. Умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним правопорушенням із матеріальним складом і вважається закінченим з моменту настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді легкого тілесного ушкодження на відміну від умисного завдання удару чи побоїв, що вважається закінченим з моменту вчинення будь-якої дії (завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю й не спричинили тілесних ушкоджень). Відповідно до ч. 1 ст. 125 КК України шкода здоров`ю може виражатися в порушенні анатомічної цілісності тканини або в порушенні нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, яке не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. За змістом КК України завдання удару та побої не викликають порушення анатомічної цілості чи нормального функціонування тканин і органів людини, але обов`язково спричиняють фізичний біль. За цією ознакою вони відрізняються від тілесного ушкодження. Таким чином, злочин, передбачений ст. 125 КК України відрізняється від ст. 126 наявністю або відсутністю тілесних ушкоджень, які встановлює судово-медичний експерт.

Оскільки суд вважає доведеним факт нанесення обвинуваченим одного удару рукою в обличчя потерпілої, який не спричинив тілесних ушкоджень, але заподіяв фізичного болю потерпілій, а легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці правого передпліччя були отриманні при падінні до бетонної доріжки, що було наслідком умисних дій потерпілого, то дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за обома інкримінованими статтями:

- за ч.1 ст.126 КК України , оскільки він умисно завдав удару потерпілій ОСОБА_4 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень;

- за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілій ОСОБА_4 умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання, ставлення до скоєного, обставини, за яких злочин було вчинено, а також той факт, що він являється інвалідом 2 групи.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

За таких умов, суд вважає, що підсудному слід обрати покарання в межах санкції ст. 125 ч.1, ст.126 ч.1 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов потерпілої по справі слід задовольнити частково. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер немайнових втрат, обсяг душевних страждань, яких зазнала потерпіла, стан її здоров`я, інші обставини, що мають значення. Зважаючи на те, в якій матеріальній формі ОСОБА_4 оцінює заподіяну їй моральну шкоду та з яких міркувань при цьому виходить, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити на суму 4000 грн. Позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої витрати в сумі 350 грн., що понесені на проведення комп`ютерної томографії. Стосовно інших витрат, наведених позивачем, суду не подано належних і допустимих доказів на підтвердження прямого причинного зв`язку між понесеними витратами і обвинуваченням, яке поставлено у вину ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, засудити та призначити йому покарання:

- за ст.126 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн.

- за ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань і визначити у виді штрафу у розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 4000 грн. на відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди, а також 350 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя