Справа № 161/922/22
Провадження № 1-кп/161/449/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 26 січня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 20.01.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 02.01.2022 близько 18.20 год, керуючи автомобілем марки «Opel Vivaro» р.н.з. НОМЕР_1 в с. Зміїнець Луцького району та рухаючись ним у темну пору доби зі швидкістю 60 км/год у напрямку м. Ковель по автодорозі М-19 сполученням «Доманово Ковель Чернівці Тереблече», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, на близькій дистанції до легкового автомобіля, який рухався попереду у попутному напрямку, проявив безпечність, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, перевищив дозволену у населеному пункті швидкість руху, тапри виявленні перед ним зупинки автомобіля перед нерегульованим пішохідним переходом, який знаходиться неподалік будинку № 36 вул.а не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а почав здійснювати його обгін, виїхавши на смугу зустрічного руху, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, рухаючись справа наліво відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді перелому потиличної кістки з забоєм головного мозку та раною шкіри на потиличній ділянці голови, закритої травми грудної клітки у вигляді перелому тіла грудини в нижній третині, перелому 12-го ребра справа та переломів 9‚ 10‚ 11 ребер зліва з посттравматичним лівобічним малим пневмогемотораксом, які згідно висновку експерта № 22 від 13.01.2022 за ступенем тяжкості відносяться, зокрема: закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому потиличної кістки з забоєм головного мозку та раною шкіри на потиличній ділянці голови - до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; закрита травма грудної клітки у вигляді перелому тіла грудини в нижній третині, перелому 12 ребра справа та переломів 9, 10, 11 ребер зліва з посттравматичним лівобічним малим пневмогемотораксом - до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розпаду здоров`я, оскільки для загоєння переломів необхідний час більше 21-ї доби.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

-в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну;
-в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
-в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України,у населеному пункті рухався із швидкістю більше 50 км/год;

-в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки,особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, він не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу;
-в порушення вимог п. 14.6 в Правил дорожнього руху України,здійснював обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті;

-в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість, а в разі потреби - не зупинився, щоб дати йому дорогу.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження визнав повністю. Суду дав показання, що 02.01.2022 близько 18.20 год, керував автомобілем марки «Opel Vivaro» р.н.з. НОМЕР_1 в с. Зміїнець Луцького району зі швидкістю приблизно 60 км/год у напрямку м. Ковель. Побачив спереду автомобіль починає зупинятися перед нерегульованим пішохідним переходом, який знаходиться неподалік будинку № 36 вул. Луцької, всупереч Правил дорожнього руху України не зупинився, а почав здійснювати його обгін, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Щодо наявного у нього права керування, пояснив, що керування транспортними засобами, не пов`язане з роботою, оскільки він не працює, а використовує таке право лише для власних потреб.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи. Матеріальні збитки відшкодовані, тому просить обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження,підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст.65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання.
Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із позиції самого потерпілого, який постраждав внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, при цьому, у категорії справ, де форма вини є необережною, саме позиція потерпілого, на думку суду, є визначальною: потерпілий ОСОБА_6 , безпосередньо в судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, висловив жаль з приводу події злочину, враховуючи також його особу, який є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, активно сприяв у розкритті вчиненого ним злочину, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, тому суд, з врахуванням конкретних обставин даної справи та позиції потерпілого щодо покарання, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України та з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Призначаючи додаткове покарання у виді позбавлення права керування суд виходить із того, що керування транспортними засобами, не пов`язане з виконанням ним своїх трудових обов`язків, оскільки він не працевлаштований, використовує таке право лише для «подорожей», а також те, що лише після 4 х місяців наявності у нього такого права він скоїв ДТП з спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень.

Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання у виді штрафу суд не вбачає.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень та відповідатиме вимогам ст.50 КК України.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути за належністю законному володільцеві.
Арешт, накладений на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події від 02.01.2022 (ухвала слідчого судді від 10.01.2022), відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 286 ч.2 КК України, призначивши покарання 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- автомобіль марки «Opel Vivaro» р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернути за належністю законному володільцеві - ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 10.01.2022 - скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1