Справа № 638/3093/20
Провадження № 1-кп/638/650/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченого

ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого

ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави у об`єднаному судовому провадженні стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Абхазької АРСР, Гальського р-ну, м.Галі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває об`єднане судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_6 - у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_10 заперечував проти заявленого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання. Також просив зменшити розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти заявленого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.
Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Судом встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 17.12.2021 року.
Також встановлено, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 11.12.2021 року.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення - злочину. Ризик незаконного впливу обвинувачених на потерпілих прокурором недоведений, оскільки вони вже допитані в судовому засіданні.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання винуватими у злочинах, у вчиненні яких обвинувачуються, дані про особу обвинувачених, суд вважає, що застосування відносно них більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою на строк 60 діб, тобто до 05 лютого 2022 року.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави, суд дійшов наступного.

Ухвалою суду від 24.04.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 гривень.
Суд, визначаючи розмір застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України, врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, ризики, передбачені ст.177 КПК України. Також суд дійшов висновку, що визначена застава є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання по суті заявленого клопотання, суд зауважує, що сам по собі факт невикористання визначеного обвинуваченим альтернативного запобіжного заходу і несплата цієї застави, не є досить переконливим для зменшення її розміру. Інших даних і обставин, які б слугували підставою для зменшення розміру застави стороною захисту не надано та судом не встановлено, а тому підстав для зменшення розміру застави, суд на даному етапі судового розгляду не знаходить.
Визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 4 та ч. 5 ст.182 КПК України.
Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 331, 369, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк цього запобіжного заходу до 05 лютого 2022 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк цього запобіжного заходу до 05 лютого 2022 року.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання обвинувачених під вартою безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1