В И Р О К

іменем України

26.10.2021 Жашківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Жашків кримінальне провадження № 0000557 від 17 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

адвокати: ОСОБА_6

ОСОБА_7

у с т а н о в и в:

13 грудня 2019 року близько 11 год 00 хв. в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , не маючи наміру на умисне позбавлення життя, діючи з необережності, руками штовхнув ОСОБА_8 в напрямку вхідних дверей кімнати, від чого остання падаючи на підлогу, ударилась головою об кут дерев`яної поверхні журнального столика, та отримала в результаті цього, згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-7-02/445 від 22 січня 2020 року, тілесні ушкодження у вигляді травматичного крововиливу у ліву велику півкулю головного мозку, який ускладнився набряком головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

Після того, як ОСОБА_3 зателефонував до своєї сестри та повідомив про вказану подію, 16 грудня 2019 року ОСОБА_8 потрапила до лікарні

17 грудня 2019 року близько 00 год 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у нейрохірургічному відділенні Уманської міської лікарні від отриманих тілесних ушкоджень померла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України визнав повністю та показав, що разом із ОСОБА_8 прожив декілька років. Жили добре. Обвинувачений зазначив, що ОСОБА_8 не бив, проте міг «дати ляпаса». В той день в нього виник сумнів, що ОСОБА_8 йому зраджувала, через це почалась сварка та він штовхнув ОСОБА_9 , яка впала та вдарилась головою об журнальний столик. На той час ОСОБА_3 не усвідомлював, що ОСОБА_8 отримала травму та їй потрібна допомога. Щоб не продовжувати сварку він вийшов з будинку. Повернувшись, побачив, що ОСОБА_9 лежить на підлозі біля ліжка його матері. Він поклав її на ліжко та зателефонував її сестрі (потерпілій по справі). На той час ОСОБА_3 вважав, що ОСОБА_8 п`яна та не думав, що їй необхідна медична допомога, тому коли до його матері приїжджала швидка медична допомога, він не запросив їх оглянути ОСОБА_9 .

Тільки 16 грудня, коли приїхала сестра ОСОБА_3 , вона викликала швидку та ОСОБА_9 перевезли до лікарні, де вона й померла.

У вчиненому щиро кається, просить вибачення у потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння.

Прокурор та захисники не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Потерпіла не спростовувала наведені обставини та погодилась із недоцільністю допиту свідків та дослідження інших доказів. Пояснила, що 13.12.2019 року ОСОБА_3 зателефонував їй та повідомив, що побив ОСОБА_9 . Більш з ним вона не спілкувалась. Потерпіла зазначила, що всі матеріальні збитки їй відшкодовано.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд приходить до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив вбивство через необережність, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, або осіб похилого віку. Також, при обранні міри покарання суд враховує думку потерпілої, яка просила суворо не карати та призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття та відшкодування збитків потерпілі.

Як обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до п. 61 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Суд звертає увагу, що за приписами ч. 2 ст. 67 КК України суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених, зокрема, у пункті 6-1 такою, що обтяжує покарання.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини та статті, за якою кваліфіковані його дії, у вигляді обмеження волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженню на час винесення вироку не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 342-351, 363-368 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

Після набрання вироком законної сили речові докази: шматок ковдри зі слідами речовини червоного кольору, резинка для волосся, скляна кружка та вушко керамічної кружки, уламок дерев`яного стола, верхня частина дерев`яного стола, зрізи нігтів з рук трупа ОСОБА_8 , змиви з долоні правої руки трупа ОСОБА_8 , які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Жашківського ВП за адресою: вул. Соборна, 73 м. Жашків Черкаської області - знищити.

Дактилокарту трупа ОСОБА_8 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон «SAMSUNG», мобільний телефон NOKIA із сім карткою, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів Жашківського ВП за адресою: вул. Соборна, 73 м. Жашків Черкаської області повернути ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подачі апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10