Справа № 750/4932/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/645/21
Категорія - ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000002 за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням його з потерпілими, кримінальне провадження відносно нього закрито.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.01.2021, на автомобіль марки «Fiat Grand Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Долю речового доказу вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати ухвалено віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 03.01.2021 о 17 год. 40 хв., керуючи автомобілем Fiat Grand Punto реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка зі сторони центру м. Чернігова в напрямку перехрестя з вул. Рокосовського.

Рухаючись у вказаному напрямку, по вул. Шевченка м. Чернігова, ОСОБА_8 проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_11 , який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, якого водій об`єктивно спроможний був виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, в результаті чого, поблизу буд. 69/1 по вул. Шевченка, поза межами пішохідного переходу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .

У результаті наїзду автомобілем Fiat Grand Punto реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна по зовнішній поверхні лівої гомілки на висоті 18 см та коліна на висоті 45 від підошовної поверхні стоп, переломи малогомілкової кістки на висоті 22 см, 31 см, 45 см від підошовної поверхні стоп з крововиливами в м`які тканини навколо ушкоджень, багатоуламковий перелом лівої великогомілкової кістки на висоті 22 см від підошовної поверхні стоп з крововиливами в м`які тканини навколо, садно по зовнішній поверхні лівого стегна на висоті 88 см від підошовної поверхні стоп, багато уламковий перелом лівої стегнової кістки на висоті 66 см від підошовної поверхні стоп з крововиливами в м`які тканини навколо, які в комплексі мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій забов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, що є причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_8 , які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України та закриваючи кримінальне провадження за примиренням з потерпілими, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілими, відшкодував завдану моральну шкоду і потерпілі підтвердили, що до нього на даний час претензій не мають, надав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказавши на розуміння наслідків цього закриття, думку потерпілих, які однозначно заявили та підтвердили у своїх заявах, що вони примирились і просили закрити кримінальне провадження, що у відповідності до положень ст. 46 КК України та ст. 284 КПК України є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягає застосуванню та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року щодо застосування положень ст. 46 КК України, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В судовому засіданні обвинувачуваний та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу. Крім того, вони заявили клопотання про передачу обвинувачуваного на поруки ТОВ «Охоронне агентство Каскад ХХI».

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; потерпілих, представника потерпілих, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, котрі просили залишити без змін ухвалу місцевого суду, вважаючи її законною і обґрунтованою; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.

Згідно з ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Під час судового розгляду захисник заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілих з обвинуваченим.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судовому засіданні погодились з клопотанням та просили закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України, про що надано суду письмові пояснення останніх.

Разом з тим, вищевказані потерплі мають власні процесуальні права, проте вони не наділені правом примирюватися чи не примирюватися з винним замість безпосередньої жертви кримінального правопорушення, якій заподіяно смерть, під час вирішення питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Так, Великою Палатою Верховного Суду 16.01.2019 р. сформовано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 46 КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим», зокрема п.п. 61-63: «Термін «потерпілий» у ст. 46 КК України необхідно розуміти у його кримінально-правовому значенні, як особу, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або майнова шкода або створюється загроза її заподіяння. Якщо внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілому заподіяна смерть, то ніхто інший не може висловити його волю під час вирішення питань, пов`язаних з відшкодуванням шкоди у вигляді смерті як підстави для звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст. 46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню). Смерть є наслідком, що має незворотний характер. Таким чином, шкода у вигляді смерті відшкодуванню або усуненню в розумінні ст. 46 КК України не підлягає. У випадку заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди у вигляді смерті потерпілого звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України) не можливе.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх об`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки застосував закон, який не підлягає застосуванню, та допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, що у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.409, ч. 1 ст. 412, п. 2 ст. 413 КПК України, є підставою для скасування рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.06.2021 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно розглянути провадження з дотриманням норм кримінального і кримінального процесуального закону, і, в залежності від встановленого, прийняти законне й обґрунтоване рішення у провадженні, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно розглянути клопотання про передачу обвинувачуваного на поруки ТОВ «Охоронне агентство Каскад ХХI».

Керуючись ст., ст.404,405,407,409,412,415 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2021 року, якою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілими - скасувати, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_16 ОСОБА_4