печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000212 від 19.09.2016 - старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 про застосування відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000212 від 19.09.2016 старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 , погоджене з в.о. Генерального прокурора ОСОБА_13 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.12.2021 року клопотання сторони кримінального провадження № 0000212 від 19.09.2016 старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

12.01.2022 року до провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 про призначення судового засідання про обрання запобіжно заходу.

13.01.2022 року до провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшов лист заступника начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_6 про призначення розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадян України ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_11 , будучи особою, яка є представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив державну зраду - діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, державній, економічній безпеці України: надання іноземній державі, або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України. Крім того, своїми умисними діями ОСОБА_11 , будучи особою, яка є представником влади, за попередньою змовою групою осіб, вчинив інше сприяння діяльності терористичної організації, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України.
Слідчий також вказує, що за вказаним фактами незаконної діяльності ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України. Зокрема, у порядку передбаченому ст.ст. 135, 278 КПК України 20.12.2021 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_11 здійснено шляхом вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання та місцем роботи останнього, а також направлення його поштовим зв`язком на останні відомі адреси реєстрації, проживання та роботи ОСОБА_11 .
Так, слідчий в своєму клопотання наголошує, що вина ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом від 13.08.2014 наради під головуванням першого заступника Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_17 щодо можливих обсягів імпорту енергетичного вугілля для потреб ТЕС і ТЕЦ та вироблення цінової політики при здійсненні закупівель імпортної вугільної продукції; протоколом від 14.08.2014 наради під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_18 з питань забезпечення енергогенеруючих компаній вугільною продукцією, в тому числі за рахунок імпорту, на якій вирішено рекомендувати ДПЗД «Укрінтеренерго» здійснити свої наміри щодо укладення контракту на імпорт в Україну у вересні-грудні 2014 з ПАР вугільної продукції; листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.09.2014 № 2/07-37-3649 на адресу Міністерства закордонних справ України щодо пошуку потенційних закордонних постачальників енергетичного вугілля, для недопущення енергетичної кризи, а також для диверсифікації джерел постачання вугілля; протоколом від 14.10.2014 наради під головування Міністра енергетики та вугільної промисловості Ю.Продана з питань забезпечення ТЕС ПАТ «Центренерго» імпортною вугільною продукції, на якій, за участю представників ДПЗД «Укрінтеренерго» та ПАТ «Центренерго», в умовах низьких запасів вугілля на складах ТЕС та з метою диверсифікації джерел паливо забезпечення вирішено рекомендувати ПАТ «Центренерго» укласти договір з ДПЗД «Укрінтеренерго» на закупівлю імпортного вугілля походженням з ПАР і забезпечити безперебійну поставку вугілля; службовою запискою в.о. комерційного директора комерційного ПАТ «Центренерго» ОСОБА_19 про залишки вугілля на складах ТЕС станом на 16.10.2014, а також щодо пошуку додаткових джерел постачання вугілля на ТЕС у зв`язку з відсутність надходження вугілля марок А та П від ДП «Вугілля України», через існуючі ризики не поставки по вже укладеним договорам (протягом вересня 2014 року було узгоджено до відвантаження 154,3 тис. тонн вугілля, а фактично відвантажено 93,2 тис. тонн), з метою диверсифікації джерел постачання вугілля; службовою запискою заступника директора комерційного з паливного забезпечення ПАТ «Центренерго» ОСОБА_20 про низькі запаси вугілля на складах ТЕС станом на 16.10.2014 та про необхідність пошуку додаткових джерел постачання вугілля на ТЕС; службовою запискою заступника комерційного директора ПАТ «Центренерго» ОСОБА_21 про низькі запаси вугілля на складах ТЕС станом на 26.10.2014; листом від 15.10.2014 на адресу ПАТ «Центренерго» про те, що з метою забезпечення виконання Окремого доручення Міністра енергетики та вугільної промисловості України Ю.Продана № 01/25-1669 від 14.08.2014 та пункту 5 Протоколу наради з питання зменшення зовнішніх перетоків електричної енергії, з метою збалансування роботи ОЕС України від 11.08.2014, ДПЗД «Укрінтеренерго» пропонує укласти угоди на постачання імпортованого вугілля виробництва ПАР для потреб ТЕС ПАТ «Центренерго»; протоколом № 80 засідання Кабінету міністрів України від 23.09.2014 відповідно до якого, з метою забезпечення підготовки паливно-енергетичного комплексу до роботи в осінньо-зимовий період 2014/15 року з урахуванням загроз, пов`язаних з бойовими діями на сході України, та зниження рівня залежності від імпорту вугілля з Російської Федерації, прийнято рішення щодо вжиття вичерпних заходів до диверсифікації джерел постачання енергетичного вугілля, передбачивши необхідність імпорту вугілля походженням не з території Російської Федерації; стенограмою засідання Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 відповідно до якого ОСОБА_18 доповів про те, що на складах електростанцій станом на 12.11.2014 запаси вугілля є недостатніми, досить напруженими; листом-відповіддю НЕК «Укренерго» від 20.09.2021 та інфографіком про запаси вугілля антрацитової групи на ТЕЦ / ТЕС України протягом жовтня 2014 року травня 2015 року; окремим дорученням Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.08.2014 № 01/25-1669 відповідно до якого, на виконання пункту 5 Протоколу наради з питання зменшення зовнішніх перетоків електричної енергії з метою збалансування роботи ОЕС України від 11.08.2014 доручено терміново забезпечити укладання контракту на імпорт кам`яного вугілля марок А, Т (неросійського походження) обсягом 1 млн. тонн для його подальшого постачання енергогенеруючим компаніям (ТЕС та ТЕЦ) України; договором купівлі-продажу (контрактом) № SM-1307/44/1-84 від 19.08.2014, між ДПЗД «Укрінтеренерго» та компанією «SteelMontTradingLtd», про постачання 1 млн. тонн вугілля, який укладено на виконання рішення наради під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості ОСОБА_18 , що дозволило б забезпечити безперебійну роботу теплоелектростанцій, диверсифікувати поставки вугілля, гарантувати державну і економічну безпеку країни; листом компанії «SteelMontTradingLtd» від 14.11.2014 про те, що у зв`язку з істотними негативними змінами в політичній і адміністративній стабільності України і її діючої влади, компанія вбачає суттєві ризики, які унеможливлять імпортування ДПЗД «Укрінтеренерго» іншу кількість законтрактованого вугілля. При цьому, компанією «SteelMontTradingLtd» також повідомлено про те, що ніякі інші нові об`єми вугілля по контракту постачатись не будуть; рішенням від 04.11.2014 Ради національної безпеки і оборони України на засіданні якої висловлено сумніви щодо якості вугілля, яке завезено з Південно-Африканської Республіки, та необхідності ужиття заходів щодо оптимізації ціни імпортованого вугілля антрацитової групи, що фактично стало сигналом для початку інформаційної політики та інших заходів направлених проти поставок вугілля з Південно-Африканської Республіки за контрактом ДПЗД «Укрінтеренерго» з «SteelMontTraidingltd»; листом Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України від 04.11.2014 та рапорту від 04.11.2014 на підставі, яких Генеральною прокуратурою України розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001230; повідомленням ОСОБА_22 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України; протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_22 від 13.05.2015; постановою від 25.03.2016 про закриття кримінального провадження № 0001230 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення; висновком експерта від 15.09.2021 № 82/4 відповідно до якого громадянин ОСОБА_14 бере участь в розмовах, зафіксованих на диску CD-R № 12309, співрозмовником якого, за наявними матеріалами досудового розслідування, є представники Російської Федерації та «Л/ДНР»; протоколом огляду від 17.09.2021 відповідно до якого на диску CD-R № 12109 містяться аудіо-записи на яких ОСОБА_14 зі співрозмовниками обговорює питання організації, усунення перешкод, створення умов, оплати та транспортування вугілля з «Л/ДНР»; висновком експерта від 24.09.2021 № 86/4, відповідно до якого громадянин ОСОБА_16 бере участь в розмовах з представниками Російської Федерації та «Л/ДНР», що зафіксовані на диску CD-R № 12102; протоколом огляду від 19.09.2021, відповідно до якого на диску CD-R № 12102 містяться аудіо-записи, на яких ОСОБА_16 зі співрозмовниками обговорює питання організації, усунення перешкод, створення умов, оплати та транспортування вугілля з «Л/ДНР»; протоколом від 24.12.2014 за результатами проведення негласного розшукового заходу за контррозвідувальною справою № 500; листом-відповіддю Департаменту контррозвідки СБ України від 04.10.2021 № 2/2/3-9337нт, відповідно до якого співрозмовниками ОСОБА_14 ОСОБА_23 з питань організації, усунення перешкод, створення умов, оплати та транспортування вугілля з «Л/ДНР», є представники Російської Федерації ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та учасники «Л/ДНР» ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 («заступник голови т.зв. МДБ «ЛНР»), ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.зв. «міністр доходів і зборів ДНР»), ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.зв. «міністр оборони ДНР»), ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т.зв. «міністр палива, енергетики та вугільної промисловості ЛНР»), ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (т.зв. «Голова ради міністрів ЛНР»), ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т.зв. «Міністр внутрішніх справ ЛНР»), ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , («командир Першого полку козацької гвардії всевеликого війська донського»); протоколами від 09.06.2021 оглядів публікацій на електронному ресурсі мережі Інтернет відповідно до яких предметом оглядів були аудіо-файли розмов ОСОБА_14 з питань організації, усунення перешкод, створення умов, оплати та транспортування вугілля з «Л/ДНР», співрозмовниками якого були представники Російської Федерації ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , учасники «Л/ДНР» ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (т.зв. «міністр оборони ДНР») та інші; протоколом від 06.10.2021 огляду матеріалів кримінального провадження № 0000511 від 31.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205 та ч. 3 ст. 205 КК України, які знаходяться у володінні Дніпровського УП ГУНП в м. Києві. За результати огляду до матеріалів кримінального провадження № 0000099 долучено копії матеріалів провадження № 0000511, у тому числі реєстр розрахунків ПАТ «Центренерго» з ДП «Шахта ім. К.І.Кисельова» по договору № 111/7 від 30.01.2015 за період 01.01.2015 30.09.2015. Відповідно до даного реєстру на рахунки ДП «Шахта ім. К.І.Кисельова» від ПАТ «Центренерго» перераховано 155 171 154,67 грн.; листом-відповіддю Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 27.10.2015 № 02/12-3123, відповідно до якого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.09.2011 № 912-р «Про ліквідацію деяких збиткових вугледобувних підприємств» прийнято рішення про ліквідацію технічної одиниці «Шахта ім. К.І. Кисельова» відокремленого підрозділу «Шахтоуправління імені Л.І. Лутугіна» Державного підприємства «Торезантрацит»; протоколом від 16.12.2014 наради під головуванням Міністра енергетики та вугільної промисловості В.Демчишина з питань забезпечення ТЕС ПАТ «Центренерго» вугільною продукцією, відповідно до якого ОСОБА_36 поінформував про критичний рівень залишків вугілля на складах ТЕС ПАТ «Центренерго», що ставить під загрозу успішне проходження осінньо-зимового періоду 2014/2015 років. Також зазначив про ускладнене постачання вугілля з території Російської Федерації по раніше укладеним контрактам, незважаючи на здійснення попередньої оплати; протоколами оглядів від 16.09.2021 відповідно до яких та інформації в мережі ІНТЕРНЕТ, громадянин ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , керівник ДП «Луганськвугілля», перебуває в розшуку за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 258-5 КК України. Кошти, що ПАТ «ЦЕНТРЕНЕРГО» перераховувались на користь ДП «Луганськвугілля» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» використовувались не для виплат зарплат співробітникам підприємств, використовувались не для забезпечення матеріально-технічного забезпечення підприємств та їх співробітників тощо, а перераховувались на рахунки юридичних осіб з ознаками фіктивності з подальшим обготівкуванням та передачею готівки у розпорядження учасників «Л/ДНР»; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 29.12.2014 № 297-к/к про покладення виконання обов`язків генерального директора Державного підприємства «Луганськвугілля» на ОСОБА_37 , який з 29.01.2015 призначений т.зв. «Заступником міністра палива, енергетики та вугільної промисловості ЛНР»; наказами Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 28.11.2014 № 237 -к/к про припинення повноважень ОСОБА_38 виконуючого обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», та від 21.01.2015 № 09-к/к про призначення ОСОБА_38 виконуючим обов`язки директора ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова»; матеріалами реєстраційних справ ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та ДП «Луганськвугілля» якими підтверджується формальна зміна місцезнаходження вказаних підприємств, внесення змін до установчих документів, призначення директорами ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_38 , які у сукупності з вказаними вище наказами, підтверджують розмови ОСОБА_14 та ін. з приводу організації, усунення перешкод, створення умов, оплати та транспортування вугілля з «Л/ДНР»; договором поставки вугілля № 111/20 від 16.12.2014 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля»; договором поставки вугілля від 15.01.2015 № 111/1 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Луганськвугілля» в особі ОСОБА_37 , який з 29.01.2015 призначений т.зв. «Заступником міністра палива, енергетики та вугільної промисловості ЛНР»; договором поставки вугілля № 111/7 від 30.01.2015 між ПАТ «Центренерго» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» - підприємством, яке з 2012 року передане на ліквідацію. Видобуток вугілля на цьому підприємстві зупинено, звітність щодо видобутку вугілля до Міненерговугілля з початку 2014 року не подавалася; протоколом від 04.10.2021 огляду руху коштів по рахункам ПАТ «Центренерго», ДП «Луганськвугілля», ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» та інших, відповідно до яких отримані кошти від ПАТ «Центренерго» перераховувались на користь третіх осіб, у тому числі з ознаками фіктивності; протоколами допитів ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_36 , ОСОБА_41 , щодо відомих їм обставин дефіциту вугілля у 2014-2015 рр., причин виникнення дефіциту, обставин укладання договорів, приводів, підстав та мети диверсифікації джерел постачання вугілля тощо; протоколами допитів свідків членів Ради національної безпеки і оборони України ( ОСОБА_42 та ін.); протоколами ОСОБА_43 щодо обставин перереєстрації ДП «Луганськвугілля» та укладання з ПАТ «Центренерго» договору поставки вугілля № 111/20 від 16.12.2014; висновком експерта від 19.10.2021 № 96/4, відповідно до якого ОСОБА_35 Міністр енергетики Російської Федерації з 21.05.2012 по 10.11.2020, бере участь в розмовах з ОСОБА_14 , що зафіксовані на дисках № 12309 та № 12109; висновком експерта від 19.10.2021 № 93/4; висновком експерта № 95/4 від 27.10.2021, відповідно до якого мовлення громадянина ОСОБА_16 наявне в розмовах, які зафіксовані на оптичному диску № 12499 від 02.10.2021; висновком експерта № 99/4 від 27.10.2021, відповідно до якого ОСОБА_29 бере участь у розмові, зафіксованій у аудіозаписі на оптичному диску № 12499; висновком експерта № 107/4 від 29.10.2021, відповідно до якого громадяни ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_27 беруть учать у розмовах, зафіксованих на оптичному диску об`єкті експертизи; висновком експерта № 481/1 від 27.09.2021; висновком експерта від 25.11.2021 № 491/1; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» відповідно до якого з 28.11.2014 припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об`єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції, у тому числі ДП «ЛУГАНСЬКВУГІЛЛЯ» (п. 11 Переліку додатку до Наказу № 841) та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова» (п. 150 Переліку додатку до Наказу № 841); наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 16.12.2014 № 877 «Про внесення змін до додатку наказу від 25.11.2014 № 841» відповідно до якого внесено зміни до додатку до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 № 841 «Про заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» вилучивши з нього позицію 11 ДП «ЛУГАНСЬКВУГІЛЛЯ»; наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.01.2015 № 30 «Про внесення змін до Переліку державних підприємств, установ, організацій та об`єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, станом на 19.11.2014, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції» відповідно до якого внесено зміни до додатку Переліку, що введений в дію наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 вилучивши з нього пункт 150 ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова»; актами приймання-передачі партій вугільної продукції, актами звіряння по кількості та якості, посвідченнями про якість вугілля, актами приймання палива за кількістю зважування, накладними, відповідно до яких постачальниками вугілля на Зміївську ТЕС були не ДП «ЛУГАНСЬКВУГІЛЛЯ» та ДП «Шахта ім. К.І. Кисельова», а інші підприємства; матеріалами тимчасових доступів та вилучення документів та інформаціїв банківських установах щодо руху коштів, їх обготівкування, тощо; іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

У клопотанні слідчий наголошує, що відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані народному депутату України ОСОБА_11 кримінальні правопорушення віднесені до категорії особливо тяжких, оскільки санкції ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження. Зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_11 будь-яких інших запобіжних заходів. Зокрема, стороною обвинувачення, серед іншого враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_11 у разі визнання його винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, яке є максимальним з найсуворіших для відповідного виду покарань, оскільки верхня межа інкримінованих підозрюваному злочинів сягає 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців, відсутність судимостей, репутацію підозрюваного як державного діяча, наявність постійного місця роботи у Верховній Раді України. Також слідчим та прокурором враховано наявність факту повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Крім того, стороною обвинувачення враховано майновий стан підозрюваного, який може слугувати фінансовим інструментом для: ефективного переховування від органів досудового розслідування; незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.
Виходячи з загально визнаної практики, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, підозрюваному слід визначити розмір застави, який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, і який повинен складати не менше 420 345 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 000 000 000 (один мільярд) гривень.
З урахуванням викладеного, слідчий зазначає, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана особа може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши заставу, що становить 1 000 000 000 (один мільярд) гривень поклавши у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_11 наступні процесуальні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;носити електронний засіб контролю.
У судовому засіданні прокурори підтримали внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисники та підозрюваний у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що ОСОБА_11 у вказаному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру в порядку визначеному КПК України, у зв`язку з чим останній не має процесуального статусу підозрюваного. Крім того, зазначили, що повідомлення про підозру підписано не уповноваженою на те особою. Послались на те, що доводи викладені в повідомлені про підозру є необґрунтованими та недоведеними, а клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, що в сукупності слугує підставами відмови у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурорів, захисників, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

З матеріалів наданих в обґрунтування клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000212 від 19.09.2016 за підозрою громадян України ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 2583 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 258-3 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 258-5, ч. 2 ст. 258-5, ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Слідчий в клопотанні вказує, що ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України. Зокрема, у порядку передбаченому ст.ст. 135, 278 КПК України 20.12.2021 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_11 здійснено шляхом вручення житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання та місцем роботи останнього, а також направлення його поштовим зв`язком на останні відомі адреси реєстрації, проживання та роботи ОСОБА_11 .
Відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз ч. 1 ст. 278 та ч. 1 ст. 42 КПК України дає підстави дійти висновку, що особа, безпосереднє місцезнаходження якої в день складання та підписання повідомлення про підозру невідомо стороні обвинувачення, набуває статусу підозрюваного у разі вжиття стороною обвинувачення заходів для вручення їй повідомлення про підозру.
20.12.2021 року, на день складання та підписання повідомлення йому про підозру ОСОБА_11 , його місцезнаходження стороні обвинувачення достовірно відомо не було, разом з тим з матеріалів клопотання вбачається, що в цей день ОСОБА_11 перебував за кордоном.

Кримінальний процесуальний кодекс не пов`язує права уповноваженої особи скласти та підписати повідомлення про підозру особі з можливістю або неможливістю встановити конкретне місцезнаходження (місцеперебування) особи, щодо якої складено та підписане повідомлення про підозру. Заходи для вручення повідомлення про підозру вживаються у день його складання та підписання і у випадку неможливості в цей день встановити місцезнаходження (місцеперебування) особи, щодо якої складено та підписано повідомлення про підозру, сторона обвинувачення вживає заходів для вручення особі повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
20.12.2021 у день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_11 , встановити його точне місцезнаходження стороні обвинувачення не вдавалось можливим, у зв`язку з чим, повідомлення про підозру направлялося на всі відомі для сторони слідства адреси, а саме: за місцем роботи ОСОБА_11 , за останнім відомим місцем проживання: АДРЕСА_1 та на адресу його місця реєстраціїна території України: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь-яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

Як зазначалося вище стороною захисту, 11.01.2022 року на адресу суду направлялося клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_11 про призначення судового засідання про обрання запобіжно заходу до розгляду.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_11 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_11 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.
Так, ні матеріалами клопотання, ні прокурорами в судовому засіданні не було наведено реального існування ризиків, у мірі необхідній для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеним у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.
Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке є особливо тяжким злочином, особу підозрюваного ОСОБА_11 , а саме, що останній є Народним депутатом України та п`ятим Президентом України слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик; не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити у відповідності до ч.6 ст.194 КПК України у два місяці.
Керуючись ст.ст. 177-179, 182, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного ОСОБА_11 , процесуальних обов`язків згідно ч. 5 ст. 194 КПК України:
прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;
не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити з часу застосування особистого зобов`язання та покладення вказаних обов`язків ухвалою слідчого судді в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.03.2022 року.
Строк дії ухвали визначити до 19.03.2022 року.
У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Підозрювану письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1