Провадження № 1-кс/344/8006/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчої СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000684 від 20.11.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що невстановлені особи за попередньою змовою, маючи умисел на незаконне заволодіння земельною ділянкою комунальної власності по АДРЕСА_1 , у невстановленому місці та в невстановлений час, підробили протокол садового товариства «За мир» від 03.07.2010 №7 про дозвіл на приватизацію земельної ділянки № НОМЕР_1 . В подальшому, з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою, вказаний підроблений протокол було подано до сесії Івано-Франківської міської ради, на підставі якого рішенням 17 сесії Івано-Франківської міської ради від 15.12.2017 за №409-17 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для індивідуального садівництва ОСОБА_4 в садівничому товаристві «За мир» площею 0,0085 га. На підставі вказаного рішення сесії міської ради, було виготовлено проект землеустрою, який затверджений рішенням сесії Івано-Франківської міської ради від 25.04.2019 за №91-25 та надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку в садівничому товаристві «За мир» кадастровий номер :23:001:1140 площею 0,0085 га. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :23:001:1140 площею 0,0085 га протягом 2020 та 2021 років неодноразово перереєстровувалась на різних осіб. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно, може призвести до його можливого подальшого незаконного відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому.

Власник майна у судове засідання не викликався, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчою доведено що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчої, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником земельної ділянки з кадастровим номером :23:001:1140 площею 0,0085 га є ОСОБА_5 , який придбав вказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04 лютого 2021 року.

21 грудня 2021 року земельну ділянку із кадастровим номером :23:001:1140 площею 0,0085 га визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000684 від 14.01.2020 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Зібрані під час досудового розслідування докази не свідчать що земельна ділянка з кадастровим номером :23:001:1140 площею 0,0085 га була об`єктом кримінально протиправних дій. Жодних слідчих, процесуальних дій для встановлення законності набуття особою у власність земельної ділянки не проведено.

Із заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що земельна ділянка вибула із комунальної власності шляхом підробки протоколу садового товариства «За мир» від 03 липня 2010 року № 7. На підтвердження чи спростування даного факту почеркознавча чи технічна експертиза документа у кримінальному провадженні не проведена.

На даний час потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право особи, як обмеження у праві володіння нерухомим майном, тому клопотання задоволенню не підлягає, оскільки подано передчасно, без зібрання достатніх доказів для вжиття слідчим суддею такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчої СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , про арешт майна - земельної ділянки площею 0,0085 га із кадастровим номером :23:001:1140, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні № 0000684 від 20.11.2020 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1