У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 06.08.2021 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000247.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого від 06.08.2021 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000247.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити скаргу на постанову слідчого від 06.08.2021 р. про закриття кримінального провадження № 0000247.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Представник потерпілого ОСОБА_6 вважає, ухвалу слідчого судді незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Апелянт вважає, що слідчий мав провести одночасний допит потерпілого та свідків для усунення протиріч в їх показаннях, а також призначити додаткову судово-медичну експертизу для з`ясування вірогідності отримання потерпілим тілесних ушкоджень, виходячи із показань ОСОБА_7 , з`ясування достовірності її показань шляхом проведення з нею слідчого експерименту.
Крім наведеного, слідчий не вилучив у ОСОБА_8 ніж та не приєднав його, як доказ, до матеріалів кримінального провадження.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження фактично обґрунтована лише показаннями ОСОБА_7 , її сестри та матері.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

22.09.2020 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 06.08.2020 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000247, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з 18.02.2020 р. проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000247, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 122 КК України.
Відомості до ЄРДР внесені за заявою ОСОБА_5 від 18.02.2020 р. за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень 19.01.2019 р. його співмешканкою ОСОБА_7 за місцем їх мешкання в АДРЕСА_1 .
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий у постанові зазначив, що ОСОБА_5 були отримані тілесні ушкодження у виді різаної рани правої кісті з пошкодженням сухожиль розгиначів 2-3-4 пальців, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та рани в ділянці грудної клітини зліва, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, однак вказані обставини не несуть доказового значення для доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 , при тому, що остання заперечує факт спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Врахувавши, що під час досудового розслідування слідчим вичерпані існуючі можливості збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, належно допитаний заявник, проведено всі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії, слідчий суддя погодився із висновками слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.
В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.
Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотримані принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіальним управлінням ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000247, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Відомості до ЄРДР за вказаним номером, внесені до ЄРДР 18.02.2021 р., на підставі заяви ОСОБА_5 про те, що 26.01.2019 р. біля 16.00 год., за місцем його мешкання, за адресою АДРЕСА_2 , в ході сварки між ним та співмешканкою ОСОБА_7 , остання спричинила йому різану рану правої кісті з пошкодженням сухожиль розгиначів 2-3-4 пальця.
Статтею 122 КК України, передбачена відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В ході досудового розслідування слідчим допитано:
- потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що з 2014 року він проживав разом із ОСОБА_7 . На початку січня 2019 року біля 16.00 год. між ним та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході якої остання дістала розкладний ніж та намагалась вдарити його в ліву частину грудної клітки, в область серця, але він захищався руками, внаслідок чого йому було спричинене тілесне ушкодження у вигляді рани правої кісті з пошкодженням сухожиль розгиначів 2-3-4 пальця. Після цього, він звернувся до лікарні;
- свідка ОСОБА_7 , яка заперечувала спричинення нею тілесних ушкоджень, стверджувала, що ОСОБА_5 перебував в гаражі, а вона на другому поверсі дому, почула сильний кашель. Коли вона прийшла до ОСОБА_5 побачила, як він через саморобний пристрій шляхом куріння вживає коноплю. На столі побачила трьохлітрову банку з рослинною речовиною, яку вона штовхнула на підлогу та коли вона падала ОСОБА_5 , намагався піймати її, проте не встиг і банка розбилась у нього в руках, тоді вона пішла звідти. Через деякий час, до неї прийшов ОСОБА_5 , у якого рука була у крові, і звинуватив її у тому, що через неї він отримав порізи;
- свідка ОСОБА_10 (сестра потерпілого), яка пояснила, що від матері дізналась про спричинення ОСОБА_7 її брату ОСОБА_5 ножових поранень;
- свідка ОСОБА_8 (сусід потерпілого), який повідомив, що від ОСОБА_5 дізнався про спричинення ОСОБА_7 останньому ножових поранень долоні руки та грудної клітини зліва;
- свідка ОСОБА_11 (знайомий потерпілого), який повідомив, що наприкінці січня 2019 року на прохання ОСОБА_7 відвозив ОСОБА_5 до лікарні, бачив у останнього замотану праву руку. ОСОБА_5 пояснив, що в ході сварки, ОСОБА_7 вдарила його ножем у грудну клітину зліва та порізала ножем руку.
Крім цього, досудовим розслідуванням:
- отримано висновок експерта № 110 від 11.03.2020 р., згідно якому у ОСОБА_5 виявлено рубці на тильні поверхні правої кісті та в ділянці грудної клітини зліва. Рубці виникли внаслідок загоєння ран. Рани на тильні поверхні правої кисті супроводжувались пошкодженням сухожиль розгиначів 2-3-4 пальців. Враховуючи розміри та форму рубців, дані медичних документів, рани виникли від дії предмета (предметів) які мають ріжучі, колючі та ріжуче-колючі властивості. Рани виникли до звернення останнього до лікарні 26.01.2019 р. Рани на тильні поверхні правої кисті, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а рана в ділянці грудної клітини зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виключається вірогідність утворення ран від удару (ударів) руками, ногами. Не виключається вірогідність утворення ран від дії вістря, леза, клинка ножа;
- 24.04.2020 р. проведений слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_5 , який на місці, за адресою АДРЕСА_2 , розказав та показав про обставини події, які відбулись 26.01.2019 р., показав, як на другому поверсі вказаного домоволодіння, в ході сварки з ОСОБА_7 , остання розкладним ножем вдарила його в грудну клітину зліва, потім він, маючи намір забрати ніж, схопив правою рукою ніж та отримав різане поранення правої кісті;
- відібрано заяву про добровільну видачу ОСОБА_8 рукоятки ножа, яка отримана ним від ОСОБА_5 в січні 2019 року, проведений огляд рукоятки ножа.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлений, та не ставиться під сумнів, факт отримання потерпілим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у виді різаної рани правої кисті, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я та рани в ділянці грудної клітини зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень. Вказаний факт підтверджено висновком експерта, проте в об`єктивній частині вказаного документу міститься запис в амбулаторній картці потерпілого (здійснена хірургом зі слів ОСОБА_5 ) про отримання тілесних ушкоджень у побуті. На його думку, показання ОСОБА_10 , є упередженими, оскільки вона є сестрою потерпілого, при цьому її показання та ряду інших свідків є непрямими доказами, оскільки вказані особи не були безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, а тому їх показання не мають доказового значення, до того ж ОСОБА_7 заперечує факт спричинення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , пояснюючи це тим, що останній отримав тілесні ушкодження з власної необережності.

Апеляційний суд вважає, що як слідчий, так і слідчий суддя дійшли передчасних висновків про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки під час досудового розслідування залишились нез`ясованими механізм отримання тілесних ушкоджень, з огляду на показання, як потерпілого, так і свідка ОСОБА_7 .
Крім цього, слідчим не надано правової оцінки факту отримання потерпілим ОСОБА_5 тілесного ушкодження у вигляді рани в ділянці грудної клітини зліва, яка за висновком експерта № 110 від 11.03.2020 р., отримана останнім до звернення до лікарні 26.01.2019 р.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області не вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального провадження, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 06.08.2021 р. не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 вересня 2021 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_5 скасувати.
Постановити нову ухвалу. Постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 06.08.2021 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000247 скасувати, а кримінальне провадження направити до СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області для відновлення досудового розслідування.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
_____________________ ____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3