Справа № 461/9215/21
Провадження № 1-кс/461/6329/21
УХВАЛА
про арешт майна
11.11.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000947 від 09.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи клопотання, посилається на те, що автомобіль «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. На автомобілі «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 наявні сліди злочину та він сам є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих дій та експертиз, а тому необхідно забезпечити зберігання даного речового доказу, шляхом накладання арешту на даний транспортний засіб. Без надання експертам автомобіля «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити технічний стан транспортного засобу, що, в свою чергу, не дасть можливості встановити причину ДТП. Передача на зберігання автомобіля «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 власнику чи іншим уповноваженим особам, створює загрозу забезпечення належного зберігання транспортного засобу.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе провести розгляд клопотання у відсутності слідчого.

Від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , надійшла заява, зі змісту якої вбачається, що останні не заперечують проти накладення арешту на автомобіль «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , посилаючись на необхідність забезпечення об?єктивного досудововго розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч. 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 наведеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом з тим, згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ДТП з приводу якої проводиться розслідування відбулося за участю особи яка керувала транспортним засобом з приводу якого подане клопотання. Даний автомобіль визнано речовим доказом у провадженні.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи доведення слідчим обставин, визначених ст.ст. 170, 171 КПК України, враховуючи правові підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходжу до висновку, що наявні належні правові підстави для арешту майна, оскільки накладення арешту на майно, а саме автомобіль «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом, забезпечить збереження даного речового доказу для подальшого залучення до проведення слідчих дій та експертиз.

Звернути увагу слідчого на клопотанння захисника щодо розгляду питанння про можливість повернення автомобіля володільцю після проведення з транспортним засобом усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, з позбавленням права користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій, на автомобіль марки «Mazda 6» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1