УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року

м. Київ
справа № 487/5212/20
провадження № 51-5651впс21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання голови Миколаївського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000881 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суть питання
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вищезазначене подання, яке мотивовано тим, що 25 листопада 2021 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000881 разом із поданням голови Заводського районного суду м. Миколаєва щодо направлення вказаних матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, оскільки в ході підготовчого судового засідання не встановлено місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, яким є злочин, передбачений ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, а тому, виходячи з приписів ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження повинно здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції органу яким закінчено досудове розслідування (Головне слідче управління Національної поліції України, яке розташовано у м. Київ, вул. Багговутівська, 2), тобто поза межами території, на яку розповсюджується юрисдикція Заводського районного суду м. Миколаєва.
Крім того, на адресу Верховного Суду надійшло заперечення ОСОБА_12 , що діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення подання голови Миколаївського апеляційного суду.
До того ж, у судовому засіданні прокурор та захисник ОСОБА_13 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , навівши відповідні пояснення, заперечили проти задоволення подання голови Миколаївського апеляційного суду.

Інші учасники судового провадження у порядку, передбаченому КПК України, повідомлені про час і місце розгляду подання. Клопотань про відкладення зазначеного розгляду до Верховного Суду не надходило.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Згідно із ч. 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі, якщо було вчинено декілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення такого правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Під місцем вчинення злочину слід розуміти передбачену диспозицією кримінально-правової норми ознаку об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує певну територію, де суб`єкт, під час перебування на ній, вчинив передбачену кримінальним законом дію або бездіяльність.
З копії обвинувального акту видно, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, у даному випадку більш тяжким кримінальним правопорушенням, який інкримінується вищевказаним особам, є злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України. Склад цього злочину є матеріальним, адже передбачає настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди, яка спричиняється власнику майна у зв`язку з позбавленням його можливості реалізувати права володіння, користування та розповсюдження означеним майном.
У цій справі майном є 298,260 тонн пшениці 6 класу та 172,880 тонн 2 класу, яке належить Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та перебуває на філії «Миколаївський портовий елеватор» у м. Миколаїв (вул. 1 Слобідська, 122, корпус 1). При цьому згідно з обвинувальним актом більшість дій, спрямованих на реалізацію спільного злочинного умислу співучасників, було вчинено саме за місцем знаходження цього майна.
З урахуванням наведеного, в цьому провадженні місцем вчинення кримінального правопорушення в розумінні ч.1 ст. 32 КПК слід вважати місце знаходження майна, яким намагалися заволодіти обвинувачені (відповідно до обвинувального акту).
Крім того, у судовому засіданні як сторона обвинувачення, так і сторона захисту вказували про те, що переважна більшість основних свідків і обвинувачених, проживають на території Миколаївської та Одеської областей. Тому і з цієї причини передача кримінального провадження до суду, у межах територіальної юрисдикції органу, яким закінчено досудове розслідування, не сприятиме забезпеченню оперативності та ефективності кримінального провадження.
З огляду на викладене підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження за обвинуваченням що ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, Верховний Суд не вбачає.

Таким чином, подання голови Миколаївського апеляційного суду слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні подання голови Миколаївського апеляційного судупро направлення матеріалів кримінального провадження № 0000881 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України), ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3