СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/870/21
Провадження №1-кп/547/5/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2022 року смт Семенівка Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000349, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.09.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.03.2006 Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області, освіта середня, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
До Семенівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000349 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Судом встановлено, що у вересні 2021 року (більш точної дати не встановлено) ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для власного вживання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на огороді за місцем свого проживання та реєстрації виявив дикорослу рослину коноплі, із якої частково відірвав стебло із листям, таким чином вчинив незаконне придбання наркотичного засобу.

Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , переніс зірване стебло із листям до своєї господарської будівлі за місцем проживання, де його висушив, подрібнив (перетер) та сховав, таким чином, вчинив незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

22.09.2021 при проведенні обшуку за місцем фактичного проживання і реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у господарській будівлі було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані, яка, містить тетрагідроканнабінол і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (в перерахунку на суху речовину) 20,168 г, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», перевищує невеликі розміри, який ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні даного кримінального правопорушення та призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком один рік.
Разом з тим зазначив, що враховуючи щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння учасниками змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Заслухавши обвинуваченого, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 309 КК України , а саме як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 12 КК України дане правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

При призначенні покарання також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою винуватість, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має на вихованні двох малолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд вважає за можливе застосувати щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяж ують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України.

Водночас суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів.

Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 373, 374, 392 КПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1- річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази, а саме три сухі стебла зеленого кольору з листям та суцвіттям, упаковані у сейф-пакет № 0259162 та полімерну ємкість зі вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору зовні схожу на рослину коноплі, упаковану у сейф-пакет № 2092972, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СПД № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1