Справа № 308/9810/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/504/21 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2021

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП Закарпатській області ОСОБА_8 та накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок загальною площею 325,3 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , шляхом заборони ним розпоряджатися.

Цією ж ухвалою заборонено ОСОБА_9 , а також іншим суб`єктам господарювання, третім особам особисто або через інших осіб вчиняти будь-які нотаріальні чи реєстраційні дії щодо житлового будинку загальною площею 325,3 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11397189).

Досудовим розслідуванням встановлено, що між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_10 10.08.2006 укладено генеральний договір №65, у межах якого у цей же день укладено додаткову угоду №1 та 13.02.2007 додаткову угоду №2, згідно яких ОСОБА_10 було надано кредит на суму 200000 доларів США.

15.05.2007 між АКБ «Украсоцбанк» та ОСОБА_10 укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №26, згідно якого останньому надано позику у сумі 150000 доларів США.

В якості забезпечення ОСОБА_10 зобов`язань по вищенаведеному генеральному договорі №65 від 10.08.2006, між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та АКБ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір №65 від 10.08.2006 та іпотечний договір №26/1 від 15.05.2007, згідно яких в іпотеку банку було передано магазин та станцію обслуговування, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та земельну ділянку площею 0,0843 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер :17:003:0072, які на праві спільної часткової власності належали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

В забезпечення виконання ОСОБА_10 зобов`язань по вищевказаним договорам між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як іпотекодавцями, 10.08.2006 укладено іпотечний договір №65/1 та іпотечний договір №26 від 17.05.2007,

-2-

згідно яких в іпотеку АКБ «Уксоцбанк» передано квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 та земельну ділянку, площею 0,0843 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки :17:003:0071 та недобудовану станцію технічного обслуговування, автомийку та магазин за адресою АДРЕСА_4 , які на праві спільної часткової власності належали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В подальшому 29.09.2017 був укладений договір факторингу у простій письмовій формі між АКБ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо», за яким відступлено право вимоги за договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007, генеральним договором №65 від 10.08.2006, додатковою угодою №2 від 13.02.2007 до генерального договору №65 від 10.08.2006, що укладені між АКБ «Укрсоцбанк» та громадянином ОСОБА_10

29.09.2017 укладений договір цесії-передачі прав за іпотечним договором №26 від 15.05.2007 за реєстровим №992, іпотечним договором №26/1 від 15.05.2007 за реєстровим №995, іпотечним договором №65 від 10.08.2006 за реєстровим №3751 та іпотечним договором №65/1 від 10.08.2006 за реєстровим №3764, укладений між АКБ «Укрсоцбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо», за умовами якого передано останньому всі права за вищенаведеними іпотечними договорами.

В той же час, 29.09.2017 був укладений договір про відступлення прав вимоги за договором невідновлювальної кредитної лінії №26 від 15.05.2007, генеральним договором №65 від 10.08.2006, додатковою угодою №1 від 10.08.2006 до генерального договору №65 від 10.08.2006 та додатковою угодою №2 від 13.02.2007 до генерального договору №65 від 10.08.2006, укладений у простій письмовій формі між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» та громадянином України ОСОБА_6 , за умовами якого були передані права вимоги до боржника ОСОБА_10 за вказаними кредитними договорами.

Відповідно до пунктів 1.1,1.4 цього договору ТОВ «Фінансова компанія Інвест Кредо» передало ОСОБА_6 право грошової вимоги у загальній сумі 11670994,62 грн. до боржника ОСОБА_10 за вищенаведеними кредитними договорами.

Аналогічно, 29.09.2017 був укладений договір по передачі прав за іпотечним договором №26 від 15.05.2007 за реєстровим №992, іпотечним договором №26/1 від 15.05.2007 за реєстровим №995, іпотечним договором №65 від 10.08.2006 за реєстровим №3751 та іпотечним договором №65/1 від 10.08.2006 за реєстровим №3764, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Кредо» та громадянином України ОСОБА_6 , за умовами якого було передано останньому всі права за вказаними іпотечними договорами.

ОСОБА_6 , у період з 29.09.2017 по 13.03.2018, достеменно знаючи, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області розглядається позов власників майна ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , іпотекодержателем якого він є, а саме земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 та розташованої на ній будівлі станції технічного обслуговування, автомийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_4 , про визнання недійсними договорів поруки та договорів іпотеки щодо даного майна, і рішення по суті судом не прийнято, будучи обізнаним, що згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/8454/16-ц від 27.10.2017 та постанови Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на вищевказане майно накладено арешт і заборонено будь-яким чином

-3-

розпоряджатись вищевказаним майном на період вирішення спору у суді, умисно, незаконно, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій охоплених єдиним умислом, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, заволодів правом власності на вказане майно - Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , яка на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_13 , за наступних обставин.

ОСОБА_6 13.03.2018 реалізуючи свої злочинні наміри на незаконне збагачення та на незаконне заволодіння правом власності на чуже майно, умисно, незаконно, шляхом обману, не приховуючи вказані відомості про наявність судового спору, предметом якого є об`єкт реєстраційних дій та наявність вищенаведеної ухвали Ужгородського міськрайонного суду, звернувся до особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та обвинувальний висновок, щодо якої скерований до Ужгородського міськрайонного суду, із заявою про реєстрацію права власності за ним Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_13 , надавши при цьому вказаній особі неправдиві відомості щодо адреси даної земельної ділянки, вказавши для цього адресу місцезнаходження даної земельної ділянки, а саме АДРЕСА_4 , яка формально в іпотеці не перебувала.

В свою чергу, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та обвинувальний висновок, щодо якої скерований до Ужгородського міськрайонного суду, діючи всупереч своїх посадових обов`язків, як особи, що надає публічні послуги, незважаючи на розбіжності щодо адреси знаходження земельної ділянки, зазначені у заяві поданій ОСОБА_6 , документах поданих ним же, як підставу для отримання права власності (іпотечного договору) та відомостям у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порушення вимог п.п.4, 5 ч.1, ч.8 ст.18, ч.ч.5,6 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (із змінами та доповненнями) та пунктів 10,12,14,18,19,22,61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами та доповненнями), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1127, розгляд заяви ОСОБА_6 не зупинила, всупереч вимогам вищенаведених законодавчих актів, без перевірки та усунення вказаних розбіжностей в адресах місця розташування вказаної земельної ділянки, за допомогою власного комп`ютера, зареєструвала за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, присвоївши при цьому адресу вказаній земельній ділянці АДРЕСА_4 .

Таким чином ОСОБА_6 , умисно, незаконно, шляхом обману, заволодів правом власності на Ѕ земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_13 .

Вартість вказаної земельної ділянки згідно висновку експерта №9845,9881,9882,9883 від 13.05.2019, становить 672 877, 65 грн. Вказаними діями ОСОБА_13 завдано матеріальної шкоди на вищенаведену суму, що відповідно до п.3 примітки 1 до ст.185 КК України є великим розміром.

Крім того ОСОБА_6 , у період часу з 29.09.2017 по 13.03.2018, достеменно знаючи, що Ужгородським міськрайонним судом розглядається позов власників майна ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , іпотекодержателем якого він є, а саме земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , та розташованої на ній будівлі

-4-

станції технічного обслуговування, автомийки та магазину, загальною площею 905,8 кв.м, за адресою АДРЕСА_4 , про визнання недійсними договорів поруки та договорів іпотеки щодо даного майна, і рішення по суті судом не прийнято, будучи обізнаним, що згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/8454/16-ц від 27.10.2017 та постанови Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області на вищевказане майно накладено арешт і заборонено будь-яким чином розпоряджатись вищевказаним майном на період вирішення спору у суді, умисно, незаконно, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом спрямованим на особисте збагачення, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій охоплених єдиним умислом, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, заволодів правом власності на вказане майно - Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , яка на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_13 , за наступних обставин.

ОСОБА_6 13.03.2018 реалізуючи свої злочинні наміри на незаконне збагачення та на незаконне заволодіння правом власності на чуже майно, умисно, незаконно, шляхом обману, не приховуючи вказані відомості про наявність судового спору, предметом якого є об`єкт реєстраційних дій та наявність вищенаведеної ухвали Ужгородського міськрайонного суду, звернувся до особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та обвинувальний висновок, щодо якої скерований до Ужгородського міськрайонного суду, із заявою про реєстрацію за ним Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_4 , належної ОСОБА_13 , надавши при цьому вказаній особі неправдиві відомості щодо адреси даної земельної ділянки, вказавши для цього адресу місцезнаходження даної земельної ділянки АДРЕСА_4 , яка формально в іпотеці не перебувала.

При цьому, підбурив останню до вчинення несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах.

В свою чергу, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та обвинувальний висновок щодо якої скерований до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, діючи всупереч своїх посадових обов`язків, як особи, що надає публічні послуги, незважаючи на розбіжності щодо адреси знаходження земельної ділянки, зазначені у заяві поданій ОСОБА_6 , документах поданих ним же, як підставу для отримання права власності (іпотечного договору) та відомостям у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порушення вимог п.п.4,5 ч.1, ч.8 ст.18, ч.ч.5,6 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (із змінами та доповненнями) та пунктів 101,12,14,18,19,22,61 Порядку «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами та доповненнями), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за №1127, розгляд заяви ОСОБА_6 не зупинила, всупереч вимогам вищенаведених законодавчих актів, без перевірки та усунення вказаних розбіжностей в адресах місця розташування вказаної земельної ділянки, за допомогою власного комп`ютера, зареєструвала за ОСОБА_6 право власності на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, присвоївши при цьому адресу вказаній земельній ділянці АДРЕСА_4 .

Таким чином, ОСОБА_6 підбурив особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та обвинувальний висновок щодо якої скерований до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, до несанкціонованої зміни інформації,

-5-

яка обробляється в автоматизованій системі Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо реєстрації права власності за собою на Ѕ земельної ділянки площею 0,0843 га під кадастровим номером :17:003:0071, яка розташована за адресою АДРЕСА_5 , що належала ОСОБА_13 .

Метою накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 слідчий обґрунтував необхідністю забезпечення відшкодування причиненої ним шкоди.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий та прокурор довели необхідність накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_6 , з метою забезпечення відшкодування ним матеріальної шкоди. При цьому зазначив, що заборона розпорядження нерухомим майном, що належить ОСОБА_6 , а саме житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , забезпечить його збереження та не призведе до відчуження такого.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 22.10.2021 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна посилаючись не те, що ухвала слідчого судді винесена з порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду. Вказує, що ні слідчий, ні прокурор не довели необхідності накладення арешту на приватне майно ОСОБА_6 . Зазначає, що одною з умов накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди є наявність цивільного позову, якого у рамках даного кримінального провадження потерпілими не заявленою. Просить врахувати, що мета забезпечення відшкодування шкоди фактично досягнута, оскільки ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 22.03.2019 накладено арешт із забороною розпорядження на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_4 , будівлю станції техобслуговування автомобілів, автомийку та магазин, які належать на праві власності ОСОБА_6 , тобто це майно значно перевищує вартість завданої шкоди у даному кримінальному провадженні. Окрім того, захисник ставить під сумнів обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, оскільки він у законний спосіб набув право власності на заставне майно за договором іпотеки. Зазначає, що відповідно до договору відступлення права вимоги від 29.09.2017, ОСОБА_6 перейшли права на заставне майно, в тому числі спірну земельну ділянку, таким чином оскільки протягом тривалого часу боржники не виконували вимогу іпотекодержателя мало місце звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним,обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2,6,8 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

-6-

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.ч.1,3 ст.171КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 дотримані.

На думку апеляційного суду, встановлені в ухвалі слідчого судді обставини під час апеляційного розгляду знайшли підтвердження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 21.03.2018 розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.3 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.256, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.362, ч.4 ст.27, ч.1 ст.362 КК України.

12.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.1 ст.162, ч.3 ст.190, ч.1 ст.382, ч.1 ст.388, ч.3 ст.185, ст.256, ч.3 ст.365-2, ч.3 ст.362, ч.4 ст.27, ч.1 ст.362 КК України.

У рамках даного кримінально провадження встановлено розмір завданої злочином шкоди та потерпілими: ОСОБА_16 подано цивільний позов на суму 11100000 грн.; ОСОБА_13 на суму 12100000 грн.

Згідно ст.173 КПК України арешт на майно з метою забезпечення цивільного позову накладається за наявності обґрунтованої підозри, заявленого цивільного позову та встановленого розміру завданої шкоди.

Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри, потерпілою стороною в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов та надано достатньо даних на обґрунтування його розміру.

Апеляційний суд відхиляє доводи представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, оскільки на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

-7-

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п.п.5,6 ч.2 ст.173 КПК України, та врахував розумність, співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження

При цьому, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, застосував найменш обтяжливий спосіб арешту майна на будинок підозрюваного, без заборони на право ним користуватися, що не призведе до якихось обмеження для осіб, які в ньому проживають.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2021 якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про арешт майна задоволено та накладено арешт із забороною розпорядження на нерухоме майно, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок загальною площею 325,3 кв.м, що розташований за адресою АДРЕСА_1 ,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: