ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/3811/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/197/22 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку виконання вироку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 27 листопада 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено задоволенні подання Чугуївського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Вірменія, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:
-14.12.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, -

Суд мотивував своє рішення тим, що у період іспитового строку відносно ОСОБА_8 розпочато два кримінальні провадження, які наразі перебувають на розгляді суду. При цьому зауважив, що в разі доведення винуватості ОСОБА_8 , судом повинна бути застосована ст.71 КК України, а передчасне звільнення його від відбування раніше призначеного судом покарання потягне за собою неможливість застосування зазначеної вимоги КК України та визначення остаточного покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указав, що:

-при посиланні на притягнення ОСОБА_8 двічі до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, суд першої інстанції не зазначив коли, ким протоколи розглянуті, яке призначено покарання, чи оскаржені постанови, тощо;

-при посиланні на наявність на розгляді Чугуївського міського суду Харківської області двох обвинувальних актів щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України, суд першої інстанції не вказує в чому саме полягає порушення ОСОБА_8 умов звільнення від відбування покарання із випробуванням. Вважає, що посилання на обвинувальні акти, які перебувають на розгляді суду, є порушенням конституційного принципу презумпції невинуватості;

-упродовж 2016-2019 років уповноваженим органом з питань пробації Чугуївським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області не фіксувалися порушення ОСОБА_8 умов звільнення від відбування покарання або невиконання обов`язків, визначених законом та покладених судом, та як наслідок упродовж даного періоду даним органом з питань пробації не реалізовано своє право звернутися до суду із поданням про скасування звільнення у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав для звернення до суду.

Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Засуджений ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 , будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надали, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проводився за відсутності останніх.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як слідує із матеріалів провадження, вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.12.2016 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і покладенням на ньо8го ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 14.12.2016 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 13.01.2017 року.

30.01.2017 року ОСОБА_8 був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання з іспитовим строком, правовими наслідками не виконання покладених на нього судом обов`язків, про що дав письмову підписку (а.с.16 т.1).

Як слідує із матеріалів провадження судом встановлено, що ОСОБА_8 24.06.2017 року та 02.10.2017 року, тобто в період іспитового строку, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.12.2016 року, був двічі притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП на підставі постанов (а.с.76, 87 т.1).

Посилання захисника на те, що в ухвалі суду не було зазначено зміст вищевказаних постанов, не спростовують правильності прийнятого судом рішення, оскільки судом першої інстанції встановлювався саме факт вчинення правопорушень.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що відносно ОСОБА_8 25.08.2018 року та 30.05.2019 року, тобто в період іспитового строку, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14.12.2016 року, було розпочато два кримінальні провадження, які наразі перебувають на розгляді Чугуївського міського суду Харківської області за ч.1 ст.121, ч.2 ст.125 КК України і по яким на даний момент не прийнято кінцеве процесуальне рішення.

Згідно ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, умовою для звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку є не тільки виконання покладених на нього обов`язків, а й не вчинення нового злочину. При цьому в законі мова йде саме про вчинення злочину, а не про визнання особи винною у вчиненні злочину на підставі обвинувального вироку суду, як на це посилається захисник в своїй апеляційній скарзі, оскільки сам факт вчинення нового злочину пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно положень ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно п.7 Висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину є підставою для призначення такому засудженому покарання за правилами, передбаченими у ст.71, 72 КК (ч.3 ст.78 КК), та не потребує здійснення розгляду питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.537 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що клопотання про звільнення ОСОБА_8 від покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку задоволенню не підлягає.

Такі обставини не суперечать вимогам ст.62 Конституції України, положенням КПК України, КК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо невинуватості особи та те, що вона не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вирком суду, як на це посилається захисник в своїй апеляційній скарзі. Однак, звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням за таких обставин, буде суперечити принципу законності.

Що стосується зауважень захисника про те, що судовий розгляд було проведено за відсутності засудженого, то колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки в матеріалах провадження наявна заява останнього про розгляд подання центру пробації за його відсутності.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 27 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: