Провадження № 1-в/522/501/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорі ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси від 28.09.2021 року з клопотанням про дострокове зняття судимості, яке мотивував тим, що він, будучи засудженим вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України, відбув покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та був звільнений з місць позбавлення волі 11.09.2015 року. Також відбув додаткове покарання в вигляді позбавлення права на керування транспортними засобами строком на 3 роки та 10.06.2019 року був знятий з обліку по відбуттю додаткової міри покарання. Засуджений з червня 2021 року працює стажистом на посаді менеджера у ФОП ОСОБА_6 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Крім того, минуло більше половини строку погашення судимості, тому вважає можливим достроково зняти з нього судимість.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав, просив достроково зняти судимість з нього, прокурор не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, ОСОБА_5 був засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2013 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

11.09.2015 року ОСОБА_5 звільнений по відбуттю строку покарання з Кагарлицької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№115).

Відповідно до довідки МВС України серія ІІА N 2461512 від 21.09.2021 року ОСОБА_4 в розшуку не перебуває та є особою, яку 09.09.2013 року засуджено Приморським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Звільнено 11.09.2015 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання. 10.06.2019 року знято з обліку по відбуттю додаткової міри покарання.

Відповідно до характеристик за місцем роботи та місця проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 89 КК України передбачено, що такими, які не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання.

Отже, строки погашення судимості мають обчислюватися з 11 вересня 2018 року та для ОСОБА_5 , який засуджений за вчинення тяжкого злочину, такий строк становить шість років.

На час звернення до суду з клопотанням про зняття судимості ОСОБА_4 відбув більше половини строку погашення судимості, зазначеного у п. 8 ст. 89 КК України. Строк погашення судимості не переривався.

Законом України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 91 КК України, передбачено, що якщо особа після відбуття покарання у виді позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу.

Зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу, не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні кримінальні правопорушення.

Водночас частиною 3 цієї статті встановлено, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 цього Кодексу.

При цьому, ч. 2 ст. 91 КК України, щодо неможливості зняття судимості до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини, набрала чинності 25.01.2015 року, згідно Закону України "Про національне антикорупційне бюро" від 14.10.2014 року.

ОСОБА_4 вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2013 року засуджено за ч. 2 ст. 286, що є тяжким злочином.

Ст. 91 КК України у редакції Закону від 14.10.2014 року свідчить, що новий закон погіршує становище засуджених, а отже, відповідно до вимог частини другої статті 5 КК України не має зворотної дії в часі, тобто не поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності.

Водночас, слід звернути увагу на ту обставину, що, як зазначено в п. 52 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року (справа "Щокін проти України"), Суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду. Зі змісту п. 57 цього ж рішення випливає висновок Суду, що у разі коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків, національні органи зобов`язані застосовувати тлумачення, яке є найбільш сприятливим для особи.

Згідно ч. 1 ст. 58 Конституції України закони й інші правові, нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони зм`якшують і скасовують відповідальність особи.

Виходячи з вищенаведеного, при розгляді даного клопотання повинна застосовується редакція кримінального закону, яка діяла на час вчинення ОСОБА_5 злочину, так як вона поліпшує його становище відповідно до діючої редакції ст. 91 КК України.

Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочини у березні 2012 року, то питання щодо зняття з нього судимості має розглядатися згідно положень ст. 91 КК України, в редакції, яка була чинна станом на вказану дату.

Зокрема, відповідно до ст. 91 КК України (в редакції станом на 17.01.2012) якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 цього Кодексу. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у ст. 89 цього Кодексу.

Таке зняття судимості допускається лише після закінчення не менш половини строку погашення судимості, зазначеної у п. 8 ч. 1 ст. 89 КК України (3 роки від повних 6 років).

Крім формальних вимог - відбування покарання та спливу не менше половини строку погашення судимості, закон вимагає, щоб засуджений довів своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Так, ОСОБА_5 надав до суду позитивну характеристику за місцем роботи у ФОП ОСОБА_6 та позитивну характеристику за місцем проживання, складену сусідами та засвідчену КП ЖКС «Хмельницький».

Згідно зі ст. 538 КПК України після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За таких обставин, враховуючи позитивні характеристики, відсутність будь-яких даних, що негативно характеризують засудженого, те, що минуло більше половини строку погашення судимості, то суд вважає, що ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення, що є підставою для задоволення клопотання про дострокове зняття судимості за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2013 року.

Керуючись ст. 89-91 КК України (в редакції до 25.01.2015), ст. 537-539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про дострокове зняття судимості задовольнити.

Достроково зняти судимість з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2013 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1