Провадження № 1-кс/932/5313/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчої ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0001593 від 18.12.2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого направлені обвинувальні акти до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.115, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідча зазначає, що ОСОБА_5 будучи особою, відносно якої направлений обвинувальний акт о суду за ч.1 ст.115, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, 18.12.2021 приблизно о 15:00 год. ОСОБА_5 знаходився у приміщенні кафе ФОП « ОСОБА_10 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої разом з раніше малознайомим йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Цього ж дня, приблизно о 15:50 год., перебуваючи у приміщенні кафе ФОП « ОСОБА_10 » за вказаною адресою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті раніше малознайомому ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , 18..12.2021 приблизно о 15:50 год., ОСОБА_5 діючи умисно, передбачаючи наслідки у вигляді настання смерті потерпілого ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, маючи при собі у правій кишені одягненої на ньому куртки спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме кухонний ніж, скориставшись тим, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння, встав зі стільця біля столику за яким останні вживали алкогольні напої, скоротив відстань між потерпілим, який у цей час стояв біля вказаного столику, дістав з правої кишені одягненої на ньому куртки кухонний ніж, та тримаючи його у правій руці, наніс потерпілому один удар лезом клинка ножу в область шиї праворуч та один удар в область грудної клітини праворуч

ОСОБА_11 , тим самим вважаючи, що він довів свій злочинний умисел до кінця, після чого з місця злочину втік.

Однак, ОСОБА_5 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_11 , не довів свій злочинний намір направлений на позбавлення життя останнього. до кінця, з причин, що не залежали від його волі, а саме завдяки своєчасно наданій йому медичної допомоги.

Відповідно до медичної довідки наданої КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого колото-різаного поранення шиї та грудної клітини праворуч.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

18.12.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

19.12.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, та/або суду. Також,

ОСОБА_5 усвідомлює, що до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська направлені обвинувальні акти за вчинення тяжких корисливих злочинів та злочинів проти життя та здоров`я особи за ч.1 ст.115, ч.2 ст.186, ч.4 ст.187 КК України, що у подальшому може вплинути на міру призначеного йому покарання.

- про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо їх місце роботи, шляхом вмовляння, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.

- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових умисних злочинів.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так як злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, слідство не вважає за можливе внесення застави.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні тексту клопотання, прохав таке задовольнити.
У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що не погоджується з тим, що викладено в повідомленні про підозру. Не мав намір когось вбивати, а лише хотів припинити сварку, тому при завданні удару лезо ножа затиснув у руці, заливши оголеним близько сантиметру леза, щоб пошкодження не були критичні. Просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що його підзахисний переховуватись від слідства та суду не збирається має постійне місце мешкання, має дружину та двох неповнолітніх дітей, тобто достатньо міцні соціальні зв`язки, що спростовує ризик у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0001593 від 18.12.2021 року внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
19.12.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, який виразився у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до неправомірних дій та обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення свідчать докази, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протокол огляду речей від 18.12.2021 за адресою: м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 29 у приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , біля приміщення кафе ФОП « ОСОБА_10 » від 18.12.2021; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні кафе ФОП « ОСОБА_10 » від 18.12.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 .; протокол допиту свідка ОСОБА_13 .; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 ; протокол огляду від 19.12.2021 року; докази у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.
З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованою.
Разом з цим, надаючи оцінку вагомості доказів, слідчий суддя враховує, що згідно довідки КНП «Міська клінічна лікарня №16» ДМР потерпілому спричинені ушкодження у вигляді непроникаючих поранень шиї та грудної клітки, а згідно протоколу огляду від 19.12.2021 року під час огляду відеозапису встановлено, що підозрюваний наносив удари тримаючи предмет схожий на ніж за частину леза.
Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Інкриміновані підозрюваному ОСОБА_5 кримінальні правопорушення передбачають застосування покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тобто тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосований до підозрюваного.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 , у випадку доведеності його вини у вчиненні злочину, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, що є тривалим. Органом досудового розслідування представлено слідчому судді вагомі докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.
Внаслідок того, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, підозрюваному відомі особи свідків сторони обвинувачення, беручи до уваги характер інкримінованого правопорушення, високоймовірним є ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні.
Так, при встановленні наявності ризику позапроцесуального впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
До такого висновку приходжу і тому, що на цей час підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, ґрунтується, в основному, саме на показаннях свідків, місце роботи яких, підозрюваному відоме та потерпілого, які, хоча і є наданими слідчому, однак не можуть бути покладені, як зазначено вище, у мотивування рішення суду по суті обвинувачення.
Також вважаю, доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відносно ОСОБА_5 вже направлені обвинувальні акти до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 115, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 187 КК України.
Вирішуючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, керуюсь, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами.

ОСОБА_5 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. В цей же час, підозрюваний одружений, має постійне місце мешкання, двох неповнолітніх дітей. Підозрюваний визнає сам факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, тобто свою причетність до вчинення злочину не заперечує.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваного від суспільства.

Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, приходжу до висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактично проживання: АДРЕСА_1 .

Підстави для застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрюваний про можливість внесення застави не повідомляв, а слідчий суддя не володіє інформацією про обсяг доходів підозрюваного, який офіційно не працевлаштований. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є перешкодою у пересуванні містом, а тому підозрюваним можуть бути реалізовані встановлені ризики.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру 19.12.2021 року, строк дії ухвали про домашній арешт визначаю у межах строку досудового розслідування, що залишився по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 181, 193, 194, 196,309, 372,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , що погоджене з прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з-під варти негайно в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наступні обов`язки:

-з`являтись за першою вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-повідомляти суд, прокурора та/або слідчого про зміну місця свого проживання та/або праці;

-заборонити підозрюваному спілкування із свідками та потерпілим по кримінальному провадженню № 0001593 від 18.12.2021 року у будь-якому вигляді, окрім як за дозволом слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого судді, прокурора та/або слідчого.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити до 19 лютого 2022 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наступне: згідно ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, що входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1