Справа № 461/7229/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2021 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002336 від 10.12.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє Галицьким районним судом м. Львова від 13.04.2021 року за ч. 1 ст. 357 - ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, який на данний час відбуває покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 16.11.2020 р., близько 21:20 год., перебуваючи в магазині «Єва» ТзОВ «РУШ», що за адресою: м. Львів, пр. В.Чорновола, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав, із торгового прилавку вказаного магазину, чоловічу туалетну воду торговельної марки «Саіlvіп Кіеіn Еирhогіа ТЕСТЕР», код товару 247298, вартістю 1599,20 грн., чим спричинив ТзОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 1599,20 грн.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує його особу, наявність судимості, не відбуте покарання за попереднім випок суду, не відшкодування шкоди потерпілому, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, перебуває у місцях позбавлення волі за вчинення іншого майнового злочину, розкаюється у вчиненні злочину, не відшкодував потерпілому завдану шкоду, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу наркологічної залежності, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70 КК України, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Встановлено, що вказане кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Галицьким районним судом м. Львова від 13 квітня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винним за ч. 1 ст. 357 - ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено остаточно покарання 4 роки позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності з застосуванням ч. 4 ст.70 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити необраним.
Речові докази по справі два цифрових носії інформації «DVD-R» диски «Kaktuz» слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2021 року у вигляді 4 років позбавлення волі, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки позбавлення волі.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання, тобто 27.11.2020 року.
Речові докази по справі два цифрових носії інформації «DVD-R» диски «Kaktuz» слід залишити в матеріалах кримінального провадження
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1