Справа № 183/6812/21
№ 1-кп/183/1326/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000067 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

27 лютого 2021 року у період часу з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_4 знаходився на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , де у цей час ОСОБА_4 побачив, що його сусід ОСОБА_5 знаходиться на території свого домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , а саме ремонтує паркан, та у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що може знаходитись в будинку вказаного домоволодіння.
Цього ж дня, а саме 27 лютого 2021 року у період часу з 10 години 00хвилин до 12 години 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлений, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу незаконно проник на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив будинок та припускаючи, що в середині знаходяться речі, які мають матеріальну цінність, останній підійшов до вхідних дверей, які були не зачинені на замок, та відкривши їх, незаконно проник всередину будинку, де в одній із кімнат побачив мобільний телефон марки «DOOGEE S30 Black», після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, викрав мобільний телефон марки «DOOGEE S30 Black», вартістю 1499 грн., який належить ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_4 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1499 гривень.
Крім цього, в середині листопада 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точна дата та час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлені, ОСОБА_4 знаходився у лісосмузі, поблизу військового полігону, що розташований в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де поблизу дороги побачив предмет, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.
Реалізуючи свій прямий умисел, в середині листопада 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, точна дата та час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлені, ОСОБА_4 , знаходячись у лісосмузі, поблизу військового полігону, що розташована в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області, достовірно знаючи, що вищевказаний предмет являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, а також розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами, підняв із землі вказаний предмет та поклав його до кишені своєї куртки, тим самим придбав вибухову речовину.
Після цього, конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, ОСОБА_4 переніс до місця свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та почав його без передбаченого законом дозволу зберігати у приміщенні будинку, розташованого за вищевказаною адресою.
14.09.2021 року о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 взяв раніше придбаний ним конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, вийшов із дому та направився в сторону магазину «Люкс», що розташований по вул. Самарська, 50А, с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області.
В цей же день, о 10 годині 52 хвилині до чергової частини Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло анонімне повідомлення, про те, що біля магазину «Люкс», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Самарська, 50 А, знаходиться місцевий мешканець ОСОБА_7 , у якого в руках знаходиться предмет, схожий на гранату.
Цього ж дня а саме, 14.09.2021 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_4 та, відповідно до ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у нього документів та на запитання, чи має при собі ОСОБА_4 заборонені предмети, останній у присутності двох понятих біля магазину «Люкс», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новоселівка, вул. Самарська, 50 А, в період часу з 12 години 11 хвилин до 12 години 18 хвилин надав для огляду слідчому з кишені свого рюкзаку предмет, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, який останній придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, що дійсно в лютому місяці 2021 року, більш точної дати він не пам`ятає, перебуваючи на огороді побачив, що двері будинку його сусідів не зачинені, тому й вирішив зайти всередину будинку. Зайшовши до будинку він помітив мобільний телефон, який і вирішив забрати собі. Потім цей телефон продав невідомому чоловіку, а отримані кошти витратив на власні потреби. Крім того, у листопаді 2020 року у лісі він знайшов предмет, схожий а гранату, який вирішив залишити собі. Приблизно через пів року знайдену гранату хотів показати знайомим, але коли приніс її був затриманий поліцейськими. У скоєному щиро кається, шкодує, що вчинив злочини, обіцяв, що більше подібного не повториться.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розміру процесуальних витрат, обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, доходить однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у:
- таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло;
- придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу,
доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами. Судом також береться до уваги наявність негативної характеристики на ім`я обвинуваченого за місцем його мешкання.
Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також той факт, що завдана шкода потерпілому ОСОБА_8 відшкодована у повному обсязі шляхом повернення майна, та те, що ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції вибухову речовину, яку він придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу.

Тому, з урахуванням особливостей даних кримінальних правопорушень і обставин їх вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також враховуючи думку потерпілого, який в своїй заяві не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме: у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. При цьому, суд звертає увагу на те, що речовий доказ по кримінальному провадженню у вигляді корпусу гранати Ф-1 у кількості 1 шт. знищено, про що складено відповідний акт знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 21.09.2021 року № 209.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 2059,42 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 1472-21 від 29.03.2021 року, висновок експерта за результатами проведення судової вибухово-технічної експертизи від 22.09.2021 року № СЕ-19/104-21/29190-ВТХ).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
- сім карту мобільного оператора «Київстар» з написами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , сім карту мобільного оператора «МТС Водафон» з написами 1203, 0901, 2944, мобільний телефон марки «DOOGEE S30 Black», які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2059гривень 42 копійки.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1