Справа № 761/2825/22
Провадження № 1-кс/761/1996/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , що подана в порядку ст. 206 КПК України,
в с т а н о в и в:
24.01.2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва, через офіційну електронну пошту суду, надійшла скарга начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , що подана в порядку ст. 206 КПК України. У скарзі ОСОБА_3 просив слідчого суддю з метою запобігання незаконного утримання під вартою ОСОБА_4 , згідно вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року, перевірити законність утримання останнього під вартою.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так положеннями ч. 1 ст.206 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
У свою чергу, ч. 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому, положеннями ч. 2 ст. 22 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
З системного тлумачення процитованих вище положень вбачається, що право на подання до суду будь-яких скарг, у тому числі скарг в порядку, визначеному ст. 206 КПК України, мають саме учасники кримінального провадження, тобто конкретні особи наділені відповідним процесуальним статусом.
Водночас, скарга, що надійшла на розгляд суду через офіційну електронну пошту, хоча і містить вказання, як на свого автора на начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , однак, як вбачається з довідки, складеної Начальником відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , вона не містить електронного цифрового підпису або кваліфікованого електронного підпису.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про електронні документи", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
За таких обставин, враховуючи той факт, що скарга начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , що надійшла до суду в електронній формі, не засвідчена відповідним електронним цифровим підписом або кваліфікованим електронним підписом, що позбавляє суд можливості достовірно встановити її автора, а отже і встановити чи має вказаний автор повноваження на подачу відповідної скарги, слідчий суддя вважає, що така не може бути прийнята до розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 206, 208, 309, 532 КПК України, ст. 7 ЗУ «Про електронні документи» слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , що подана в порядку ст. 206 КПК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1