ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1890/21 Справа № 932/9854/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001472 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що слідчим не додано до клопотання підтверджень того, що заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України існують, та не обґрунтована неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя не обґрунтував у чому саме полягає причетність підозрюваного до вчинення ним кримінального правопорушення та підозра є необґрунтованою.
Зазначає, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, за яким зареєстрований, офіційно працевлаштований водієм таксі. Посилається на те, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України підозрюваний не вчиняв, підозра є необґрунтована, свідки не надали покази про те, що він причетний до вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21листопада 2021 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, по 16.01.2022 року, з визначанням застави у розмірі 190320 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи особу підозрюваного, який має на утриманні дітей, відсутнє постійне джерело доходу, раніше судимий, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в матеріалах клопотання відсутні достатні відомості про те, що ОСОБА_8 погрожував застосуванням насильства, слідчий суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка підтверджується наданими матеріалами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 10.11.2021 року, відповідно до якого під час обшуку ОСОБА_8 було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет та два патрони; висновком експерта №СЕ-19/104/21/36788-БЛ від 19.11.2021 року відповідно до якого наданий на дослідження пістолет, який було вилучено в ході проведення обшуку ОСОБА_8 є вогнепальною зброєю, а саме самозарядним гладкоствольним пістолетом калібру 9 мм Р.А., а вилучені патрони є бойовими припасами; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 18.12.2021 року та свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 19.11.2021 року, які надали відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 19.11.2021 року, відповідно до якого, вона бачила чоловіків , які перебували які 18.11.2021 року о 18:30 год. перебували в кафе Sailors Bay, та які конфліктували з іншими чоловіками, та в ході конфлікту почали стрілянину; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 19.11.2021 року, відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_8 , як одного із чоловіків, які 18.11.2021 року о 18:30 год. перебували в кафе Sailors Bay та які конфліктували з іншими чоловіками, та в ході конфлікту почали стрілянину; заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 ; довідкою КНП Міська клінічна лікарня №16 ДМР відповідно до якої ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження, а саме: забито-садині рани шиї, лівого плеча та лівого стегна.
Твердження апеляційної скарги про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України, колегією суддів не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
При цьому на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є доведеною.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що полягає у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю ( хуліганство) вчиненому групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за яке передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого правопорушення, раніше судимий та може впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, разом з цим, підозрюваному відоме місце працевлаштування свідків.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_17 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він офіційно не працевлаштований, має на утримані дітей, раніше судимий.

Посилання в апеляційній скарзі захисника про те, що підозрюваний що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та місце постійне місце проживання за яким зареєстрований, офіційно працевлаштований водієм таксі. колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4