Провадження № 1-кп/761/2682/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду в м. Києві у обвинувальний акт з рестром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане, Золотоніського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч.2 ст.115 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000559 від 15.02.2021року), -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч.2 ст.115 КК України, надійшов на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, також від нього надійшло клопотання про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з підстав подальшого існування ризиків згідно ст. 177 КПК України, які було врахован при обранні запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що існує ряд обставин, які можуть бути підставами для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зважаючи на недоведення прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того захисник не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений підтримав думку захисника в повному обсязі, просив змінити запобіжний захід на більш м`який та не заперечував, щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд вважає, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Мирова угода між стороною захисту та стороною обвинувачення під час досудового розслідування не укладалась.

Підстави для закриття провадження, передбачені п. 40-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 КПК України, у суду відсутні.

Обвинувальний акт з долученим до нього реєстром матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України.

Дане кримінальне провадження згідно ст. 32 КПК України, а також ухвали Апеляційного суду м.Києва, підлягає розгляду за територіальною підсудністю Шевченківським районним судом м. Києва.

Цивільні позови потерпілих відповідають вимогам ЦПК України та підлягають спільному розгляду у кримінальному провадженні.

Разом з тим, вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із урахуванням клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд враховує дані про особу ОСОБА_6 , який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, яке має значний ступінь суспільної небезпеки. Дані про існування у останнього соціальних зв`язків, які, на думку суду, самі по собі, без існування стримуючих факторів, не є у даному випадку належним стримуючим фактором для уникнення від явки до суду та запобіганню іншим ризикам, що неодноразово було попередньо перевірено судом та свого підтвердження не знайшло. Також судом враховується можливість обвинуваченого впливу на свідків, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання у разі доведеності його вини або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченими не будуть вживатися перешкоди в уникненні від правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, стороною захисту не наведено та не надано доказів на підтвердження цього.
Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчить, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю.
Доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не були враховані під час вирішення питання про обрання та продовження строку його дії під час досудового слідства.
Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.
Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п. 79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч.2 ст.115 КК України.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає за можливе при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 34, 199, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13, ч.2 ст.115 КК України, яке відбудеться у приміщенні суду за адресою: м.Київ, вул. Дегтярівська, 31 А, 23 липня 2021 року о 11 год. 00 хв.
Про місце, день та час проведення судового засідання повідомити прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, до 13 вересня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи дні з дня її оголошення в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3