ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/635/21
Провадження 1-кп/483/39/2022
У Х В А Л А
Іменем України
01 лютого 2022 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з приміщення Вишгородського районного суду Київської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000961 від 06 грудня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 06 грудня 2017 року приблизно о 18 год. 30 хв. штучно спровокувавши конфлікт, причиною якого стали ревнощі, діючи з метою визнання ОСОБА_4 вини у вчиненні подружніх зрад, почувши відмову, вирішив покарати дружину та примусити визнати факт зради і вчинити дії проти її волі.
Так, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні житлової кімнати будинку за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного фізичного та морального страждання, з метою визнання факту подружньої зради, передачі йому особистих документів і ключів від автомобіля та будинку, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином цілеспрямовано, кулаком руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_4 . Від зазначених дій потерпіла впала на підлогу.
Продовжуючи реалізовувати вищезазначений умисел, ОСОБА_6 кулаками обох рук та ногами наніс не менше десяти ударів, точна кількість під час досудового розслідування не встановлена, в область голови, тулубу та кінцівок ОСОБА_4 . Після цього остання, проти її волі, будучи примушеною, розуміючи фізичну та психологічну перевагу чоловіка, виконала вимогу передачі особистих документів та ключів від автомобіля і будинку.
Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що використовується як кухня, за вищезазначеною адресою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного фізичного та морального страждання, з метою виконання ОСОБА_4 вимоги надати йому сумку із її особистими речами для огляду та визнання нею факту подружньої зради, схопивши потерпілу за волосся, застосовуючи при цьому фізичну силу, спричиняючи сильний фізичний та психологічний біль, штовхнув її на підлогу, і, знаходячись в положенні зверху, ногами та руками продовжив наносити тілесні ушкодження.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного фізичного та морального страждання, отримавши сумку із особистими речами для огляду, застосовуючи фізичну силу, виштовхав ОСОБА_4 із житлового будинку назовні на території домоволодіння.
Надалі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного фізичного та морального страждання, завів ОСОБА_4 до приміщення гаражу, де потягом години, в період часу з 18 год. 30 по 19 год. 30 хв., діючи шляхом примушування, заставив знаходитись, не покидаючи визначене ним місце.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного фізичного та морального страждання, в період часу з 19 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв., завівши ОСОБА_4 у приміщення житлового будинку за вищезазначеною адресою, повалив останню на підлогу та, застосовуючи фізичну силу та психологічний примус, продовжив штовхати та погрожувати вбивством. Крім того, протягом вказаних дій ОСОБА_6 взяв до рук металевий молоток, і, діючи з метою заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання, намагався нанести тілесні ушкодження по голові та тулубу потерпілої.
Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного морального страждання, діючи з метою позбавити постійного проживання, виштовхав ОСОБА_4 на вулицю подвір`я домоволодіння.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на завдання сильного морального страждання, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 впустив ОСОБА_4 до приміщення житлового будинку, і використовуючи свою перевагу в фізичній силі шляхом психологічного примусу, в період часу з 20 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., заставив знаходитись біля ліжка малолітньої дитини в положенні сидячи на підлозі та не покидати визначену ним ділянку кімнати.
01 лютого 2022 року прокурор Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури звернулася до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Своє клопотання обґрунтувала тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину та наявний ризик незаконного впливу на малолітнього свідка та єдиного очевидця подій, а саме спільну дитину обвинуваченого та потерпілої.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що до неї, а також до прокуратури Миколаївської області звернулася потерпіла ОСОБА_4 із заявою про те, що її колишній чоловік ОСОБА_6 через службу у справах дітей намагається отримати інформацію про місце навчання дитини з метою впливу на неї як на свідка у кримінальному провадженні.
Потерпіла та її представник в судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Так, потерпіла пояснила, що їй стало відомо про те, що ОСОБА_9 звертається до органів опіки та піклування з метою отримати інформацію про те, де перебуває та де навчається їхня спільна дитина, яка є очевидцем подій, що розглядаються у цьому кримінальному провадженні. Також пояснила, що обвинувачений не позбавлений батьківських прав відносно їхньої спільної дитини, з відповідними вимогами вона до суду не зверталася.
Представник потерпілої пояснив, що такі дії обвинуваченого розпочалися після встановлення судом порядку дослідження доказів, а тому він вважає, що вони спрямовані саме не отримання можливості впливати на неповнолітнього свідка, і цього ризику, на думку представника, достатньо для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу із забороною спілкування та контактування зі свідком.
Сторона захисту проти обрання запобіжного заходу заперечувала.
Так, захисник пояснила, що обвинувачений двічі звертався що суду в порядку цивільного судочинства для встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, а саме у 2018 та 2021 роках. Саме з метою розгляду цивільних справ орган опіки та піклування перевіряв інформацію щодо умов проживання дитини, а також запитував навчальний заклад про те, хто з батьків відвідує батьківські збори. Сам обвинувачений жодних спроб бачитися з дитиною всупереч волі матері на вчиняв та очікує на відповідне рішення суду, хоча і знає, де навчається дитина.
Обвинувачений в судовому засіданні пояснив що з 2017 року, тобто з моменту внесення відомостей до ЄРДР про вчинення ним злочину він бачив сина один раз, а саме у 2019 році, і це було випадково. Тоді потерпіла влаштувала сварку на вулиці, і він змушений був поїхати. На теперішній час він не має можливості ані передати подарунок синові, ані побачитися з ним.
Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думки учасників судового засіданні, суд дійшов такого.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Перевіряючи доведеність ризиків, на які посилається прокурор, а саме ризику впливу на неповнолітнього свідка, суд надає оцінку долученим стороною обвинувачення доказам, а саме запиту головного спеціаліста сектору захисту прав, свобод і законних інтересів дітей Служби у справах дітей на адресу директора школи, в якій служба у справах дітей просить надати психолого-педагогічну характеристику на дитину з метою перевірки інформації, викладеної у заяві ОСОБА_6 , а також письмовому запиту начальника служби у справах дітей на адресу директора школи про те, чи відвідує дитина навчальний заклад, в якому вигляді приходить до школи, хто з батьків відвідує батьківські збори, чи цікавляться батьки навчанням дитини.
Надані стороною докази, як вбачається з їхнього змісту, не вказують на намір обвинуваченого впливати на дитину, оскільки жодного факту спроби зустрітися стороною не вказано та не доведено.
При цьому, суд також враховує, що протягом судового розгляду справи обвинуваченому не обирався запобіжний захід, і доказів наявності обставин, які в виправдовували зміну такого становища суду не надано.
Отже, в судовому засіданні не встановлено наявності ризику, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо можливого впливу на потерпілу, суд звертає увагу, що вона вже допитана у судовому засіданні, а тому підстав вважати, що такий вплив може мати місце та завдати шкоди кримінальному провадженню немає.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що прокурором в клопотанні, а також в судовому засіданні не доведено, що не застосування запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому відмовляє в задоволення клопотання.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 12, 131, 132, 176-179, 183, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: