Справа № 211/4474/21
Провадження № 1-кд/211/5/21
У Х В А Л А
іменем України

06 вересня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю представника Міністретсва юстиції України ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України,

встановив:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Гагарінського районного суду міста Москви Російської Федерації від 21.08.2019 відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання засудженою за цим вироком на території України.
В обґрунтування клопотання вказано, що ОСОБА_5 засуджена до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого п."а" ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів організованою групою), пунктом "а" частиною четвертою статті 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в значному розмірі організовною групою, 3 епізоди), частиною третьою статті 30 пунктом "а, г", частини четвертої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі організованою групою) Кримінального Кодексу РФ, що також є караними діяннями відповідно до статей 15, 307 КК України.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_5 в Україні : АДРЕСА_1
ОСОБА_5 відбуває покарання в ФКУ "Виправна колонія № 8 УФСВП Росії по Іванівській області", кінець відбуття строку покарання - 26.07.2027. Засуджена виявила бажання відбувати покарання на території України, є громадянкою України та 23.06.2021 наказом Міністерства юстиції України № 2285/5 прийнято рішення про прийняття ОСОБА_5 в Україну, тому МЮ України звертається з цим клопотанням до суду.

В судовому засіданні представник Міністерства юстиції України ОСОБА_6 клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України.
Вислухавши представника Міністерства юстиції України, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Відповідно до ст.610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Згідно з ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_5 є громадянкою України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 засуджено вироком Гагарінського районного суду міста Москви Російської Федерації від 21.08.2019 року за п. "а" ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів організованою групою) до 10 років 6 місяців позбавлення волі, п. "а" ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в значних розмірах) до 10 років 6 місяців позбавлення волі, п. "а" ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в значних розмірах) до 10 років 6 місяців позбавлення волі , п. "а" ч. 4 ст. 228.1 (незаконний збут наркотичних засобів в значних розмірах) до 10 років 6 місяців позбавлення волі , ст. 30 ч. 3 , п.п. "а,г" ч. 4 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів в значному розмірі) до 10 років позбавлення волі; на підставі ч. 3 ст. 69 Кримінального Кодексу Російської Федерації остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань - до 12 років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду м. Москви РФ від 19.03.2020 вирок в частині визнання винуватості та призначеного покарання залишено без змін.
Відповідно до розпорядження, вирок суду набрав законної сили 19.03.2020 року. Станом на 24.09.2020 засуджена ОСОБА_5 відбула 3 роки 4 місяці 28 днів, залишок невідбутого строку покарання 8 років 7 місяця 1 день, з кінцевим строком відбуття 25 квітня 2029 року.
ОСОБА_5 висловила бажання бути переданою в Україну, що підтверджується її письмовою заявою.
Злочини, за які засуджено ОСОБА_5 також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України дії ОСОБА_5 , які кваліфіковані у вироку РФ за п. "а" ч. 4 ст. 228.1 незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, - відповідають ч. 3 ст. 307 КК України - якою передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Отже, призначене вироком Гагарінського районного суду м. Москви покарання у виді позбавлення волі, призначене в межах санкції статті, що передбачає покарання за аналогічний злочин у КК України (ч. 3 ст. 307 КК України). Натомістьдії ОСОБА_5 , що кварліфіковані як замах на незаконний збут наркотичних засобів у великому розмірі організованою групою за п.п."а,г" ч. 4 ст. 228.1 до та покарання у виді 10 років позбавлення волі, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 15, ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України, при цьому відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Отже, покарання за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України не може перевищувати 8 років (12:3х2=8).
Призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за ч. 3 ст. 69 КК РФ відповідає ч. 1 ст. 70 КК України.
Статтею 11 «Конвенції про передачу засуджених осіб» заборонено посилювати кримінальне покарання засудженій особі державою виконання вироку. Заборонено також вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Отже, з огляду на викладене, такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна, що встановлений ч. 3 ст. 307 КК України з метою недопущення погіршення стану засудженої, не може бути застосований.
В призначений до відбуття строк слід зарахувати ОСОБА_5 період переування під вартою з момент затримання, тобто з 26.04.2017 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 602-604, 610 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Гагарінського районного суду міста Москви Російської Федерації від 21.08.2019 року в частині засудження ОСОБА_5 у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Гагарінського районного суду міста Москви Російської Федерації від 21.08.2019 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджена за: п. "а" ч. 4 ст. 228.1 до 10 років 6 місяців позбавлення волі, п. "а" ч. 4 ст. 228.1 до 10 років 6 місяців позбавлення волі, п. "а" ч. 4 ст. 228.1 до 10 років 6 місяців позбавлення волі , п. "а" ч. 4 ст. 228.1 до 10 років 6 місяців позбавлення волі , ст. 30 ч. 3 , п.п. "а,г" ч. 4 ст. 228.1 до 10 років позбавлення волі; на підставі ч. 3 ст. 69 Кримінального Кодексу Російської Федерації остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань - 12 років позбавлення волі, у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_5 , засудженою:
за ч.3 ст. 307 КК УКрїани до 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 15, ч.3 ст. 307 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_5 вважати призначеним за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України- 12 (дванадцять) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 21.08.2019 року, в строк відбуття зарахувати період тримання під вартою з 26.04.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Копії ухвали направити Міністерству юстиції України та центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.
Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя ОСОБА_1