Провадження № 1-кс/761/2900/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно п. 20-5 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0002815 від 18.07.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шубків, Тучинського району, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, проживаючого за адресою (зі слів): АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 лютого 2022 року включно.

08 лютого 2022 року прокурором ОСОБА_2 було подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , разом з тим, головуючий суддя ОСОБА_6 , що здійснює судовий розгляд даного кримінального провадження, з 07.02.2022 року перебуває на лікарняному, що унеможливлює розгляд зазначеного клопотання до спливу дії застосованого запобіжного заходу визначеним складом суду, що підтверджується доповідною запискою помічника судді ОСОБА_6 ОСОБА_7 .

Абзацом 1 пункту 20-5 Розділу ХІ Перехідних Положень КПК України визначено, що тимчасово, на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України (який продовжено до 01 жовтня 2021 року) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлені особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Відповідно до абз. 5 п. 20-5 Розділу ХІ Перехідних Положень цього Кодексу, у разі неможливості у визначений строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2022 року, суддею у межах розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 визначено суддю ОСОБА_1 .

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинуваченого та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Пояснив, що обвинувачений має родичів у місті Києві, та просив обрати стосовно ОСОБА_3 інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст. 183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, і такі обставини судом оцінюються в контексті наявності ризику щодо повторного вчинення ним протиправних дій за умови перебування в межах менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 офіційно не працює, суспільно корисною працею не займається, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і згадані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

При цьому судом, в контексті наявності ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення, судом також враховується, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий - 25.11.2020 Демидівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік; 11.02.2021 Рівненським міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців; що може свідчити щодо схильності ОСОБА_3 до вчинення корисливих злочинів.

При оцінці наявності ризику переховування від суду обвинуваченим ОСОБА_3 , судом враховується, що обвинувачений не має постійного місця проживання в місті Києві, разом з тим суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_5 про наявність житла у обвинуваченого в м. Києві, оскільки жодних доказів на їх підтвердження суду не надано.

Крім того, згідно з практикою ЄСПЛ суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Так, у рішенні по справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а у рішенні по справі «W проти Швейцарії» зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Разом з тим, суд зауважує, що при винесенні рішення не спирається виключно на тяжкість обвинувачення, проте оцінює всі доводи сторін та докази якими вони ці доводи обґрунтовують в сукупності, де тяжкість обвинувачення є лише одним з факторів, що беруться до уваги.

Об`єктивні дані, які б безперечно свідчили про неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах тримання під вартою відсутні.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2022 року включно, підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.

Згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_3 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0002815 від 18.07.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 квітня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 74430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,
,
МФО: 820172,
Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,
р/р: № UA1012089,
призначення платежу: застава за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року по справі № 761/39277/21.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді або суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Контроль за виконанням ухвали в частині обрання запобіжного заходу покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити для виконання до Державної Установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголосити 15 лютого 2022 року о 10 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1