ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого: - вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосування ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі; - вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт; - вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 червня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначених згідно даного вироку та вироків Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2018 року та Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 01 листопада 2019 року по відбуттю строку покарання; - вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 11 лютого 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ЄУНСС:717/265/21
НП:11-кп/822/459/21 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі на строк.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, частково приєднавши до покарання призначеного за новим вироком невідбуту частину покарання призначеного згідно з вироком Кельменецького районного суду від 11 лютого 2021 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховано з 08 жовтня 2021р.
Вирішено питання про долю речових доказів по справі та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 4882 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят дві) гривні 98 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
На вказаний вирок обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи правильності кваліфікації та доведеності його вини, просить призначити йому менш суворе покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вину визнав, слідству сприяв, приймав активну участь у розкритті злочину.

Згідно з вироком суду першої інстанції, вкінці листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 в с. Вороновиця Дністровського району Чернівецької області, зірвав навісний замок та проник всередину господарського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав бувший у використанні газовий обігрівач „KEFFNER потужністю 4,2 кВт вартістю 1310 гривень 83 копійки, бувший у використанні газовий побутовий балон „VITKOVIK MILMET об`ємом 27 літрів вартістю 345 гривень 58 копійок, 20 бувших у використанні скляних банок ємністю по 3 літри загальною вартістю 186 гривень 60 копійок, 20 бувших у використанні скляних банок ємністю по 2 літри загальною вартістю 146 гривень 60 копійок, 10 бувших у використанні скляних банок ємністю по 1 літру загальною вартістю 56 гривень 70 копійок, бувшу у використанні сапу-тяпку „Fiskars вартістю 150 гривень, бувшу у використанні сапу-тяпку „Cellrast вартістю 150 гривень, бувші у використанні граблі зубчасті „Fiskars вартістю 170 гривень. Загальна вартістю викрадених речей склала 2516 гривень 31 копійку. Викрадені речі обвинувачений виніс з господарського приміщення потерпілої та розпорядився ними на власний розсуд.
Крім того, на початку грудня 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 в с. Вороновиця Дністровського району Чернівецької області, зірвав навісний замок та проник в середину господарського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав бувший у використанні металевий сейф розміром 80х60х60 см вартістю 1000 гривень та бувший у використанні металевий сейф розмірами 100х50х50 см вартістю 1366 гривень 67 копійок. Викрадені сейфи обвинувачений виніс з господарського приміщення потерпілої та розпорядився ними на власний розсуд.
В січні 2021 року, обвинувачений ОСОБА_7 в с. Вороновиця Дністровського району Чернівецької області, через незачинені двері проник всередину господарського приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав чотири бувших у використанні дерев`яних табурета вартістю 544 гривні та бувший у використанні поливний шланг зеленого кольору довжиною 30 метрів вартістю 329 гривень. Викрадені речі обвинувачений виніс з господарського приміщення потерпілої та розпорядився ними на власний розсуд.
Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України такі обставини не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження і вважає їх доведеними.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що воно обране судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про можливість пом`якшення призначеного йому покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.
Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.
При призначенні обвинуваченому покарання районним судом було враховано те, що він вчинив злочин, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. При цьому обставин, що обтяжують покарання районним судом встановлено не було.
Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в наближених до мінімальних меж, встановлених в санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також того, що ОСОБА_7 вчинив злочини у сфері проти власності, вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.
Крім того, наведені в апеляційній скарзі обставини були повністю враховані судом при призначені покарання за вказаний злочин, при цьому достатніх та переконливих доводів того, що такі істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів обвинуваченим не наведено.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.Аналізуючи особу ОСОБА_7 колегією суддів встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, корисливих злочинів, незважаючи на це, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.
За таких підстав, у даному випадку призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, за який він був засуджений районним судом, навіть з урахуванням всіх обставин, на які він вказує в своїй апеляційній скарзі, є неможливим.
Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що що судом першої інстанції ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було обрану міру покарання, про яку він просить в своїй апеляційній скарзі, а саме 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Призначаючи остаточне покарання, суд першої інстанції вірно визначив його за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки вищевказане кримінальне правопорушеня ОСОБА_7 вчинив до постановлення вироку Кельменецьким районним судом Чернівецької області від 11 лютого 2021 року.

Колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи обвинуваченому покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду немає.
Враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2021 року щодо нього за ч. 3 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3