Справа № 939/2515/21
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

08 листопада 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001636 від 14 серпня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

29 жовтня 2021 року з Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

За ухвалою судді від 01 листопада 2021 року підготовче судове засідання було призначено на 08 листопада 2021 року на 15 годину.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
13 серпня 2021 року, близько 13-ї години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України, перебуваючи у станіалкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_6 , з мотиву помсти за конфлікт, що виник незадовго на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_6 і бажаючи їх настання, попередньо узявши сокиру, зайшов до кімнати будинку за вищевказаною адресою, у якій відпочивав ОСОБА_6 , де доводячи свій злочинний намір до кінця, умисно завдав одного удару сокирою в область голови ОСОБА_6 , однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки металева частина сокири злетіла з дерев`яного руків`я, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді рубаної ізольованої тріщини зовнішньої пластини склепіння черепа і перелому кісток лицевого скелету, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 не висловили заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні, після роз`яснення йому права заявляти клопотання про колегіальний судовий розгляд, просив проводити судовий розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, а тому відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України судовий розгляд необхідно здійснювати колегіально судом у складі трьох суддів.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 серпня 2021 року до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 жовтня 2021 року.

За ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 листопада 2021 року.

До суду разом із обвинувальним актом надійшло клопотання прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки проживає в одному будинку, зокрема, із безпосереднім свідком цього кримінального правопорушення, а також в одному районі з потерпілим; також він може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за умисне вбивство, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Тому, враховуючи репутацію обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, неодружений, родини не має, дітей на утриманні також не має, на думку прокурора, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам і виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав.

Вислухавши думки захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , які не висловили заперечень проти клопотання прокурора, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справіта переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими, враховуючи дані про особу обвинуваченого, репутацію обвинуваченого, який ніде не працює, раніше судимий, в тому числі за умисне вбивство, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності та вчинити інші кримінальні правопорушення і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні правопорушення, який пов`язаний із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 і п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Бородянського районного суду Київської області на 18 листопада 2021 року на 14 годину 15 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути колегіально судом у складі трьох суддів.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 07 січня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині продовження дії запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_7