ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1498/17
Провадження №1-кп/477/8/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника власника арештованого майна ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

під час розгляду об`єднаного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 та ч. 3 ст. 190 КК України -

В С Т А Н О В И В :

В Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду справи від представника ОСОБА_13 надійшло клопотання про скасування арешту автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 .

Вказував, що зазначений автомобіль та причіп перебувають у приватній власності ОСОБА_13 , але під час досудового слідства, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року, на них був накладений арешт.

Обґрунтовував клопотання тим, що автомобіль з причепом не відповідають критеріям та ознакам речових доказів, визначених ст. 167 КПК України, тому їх арешт незаконний. Через тривалий розгляд справи власник майна позбавлений ним користуватися, до того ж автомобіль зберігається в неналежному стані та неналежному місці і відбувається його постійне пошкодження, що в подальшому потягне майбутній позов про відшкодування втрат за рахунок державного бюджету.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки автомобіль з причепом був використаний під час вчинення злочину і є знаряддям злочину, тому підстав для скасування арешту не відпали.

Суд, заслухавши думку присутніх на засіданні учасників розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.
Під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2017 року в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 , вагою брутто 33000 кг, які належать ОСОБА_13 , було відмовлено.
Однак ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 березня 2017 року за клопотанням прокурора ухвала слідчого судді скасована і клопотання задоволено: накладено арешт на вказаний автомобіль з причепом та дозволено їх зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення , в тому числі, збереження речових доказів. Частиною 3 даної статті визначено також, що арешт може накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у 98 КПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В ч. 1 ст. 98 цього ж Кодексу визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 КПК України.
Відповідно до обвинувачення, виписаного у обвинувальному акті, ОСОБА_12 , працюючи в ТОВ МП «Термінал-Укрхарчозбутсировина», з метою отримання матеріальної вигоди, вступив у злочинну змову з
ОСОБА_14 і за їх домовленістю, той приймав у водіїв, які привозили за вказівкою ОСОБА_14 на територію цього підприємства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , олію соняшникову, товарно-транспортні накладні на вантаж та за допомогою програмного забезпечення «1-С», при зважуванні вантажу, повинен був завищувати його вагу, за що мав отримувати від останнього грошову винагороду. 26 лютого 2017 року ОСОБА_12 отримав відповідну вказівку від ОСОБА_14 та отримав від водія ОСОБА_8 товарно-транспортну накладну на вантаж соняшникової олії від постачальника, без зазначення кількості вантажу. Під час заїзду автомобіля з причепом на ваги, ОСОБА_12 за допомогою комп`ютерної програми обліку, на табло з даними автомобіля Volvo, р.н. НОМЕР_1 , та причепа XENDRICKS,
р.н. НОМЕР_2 , зафіксував значення ваги попередньо зваженого автомобіля, а саме брутто 40,200 кілограм, що не відповідало дійсності. Згідно з контрольним зважуванням вказаного автомобіля встановлено, що реальна вага брутто автомобіля з причепом складала 33000 кілограм. Таким чином, за допомогою електронно-обчислювальної техніки навмисно були зроблені розбіжність ваги вказаного вантажу в розмірі 7000 кілограм, за що в подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_12 повинні були отримати грошові кошти. Однак, довести свій намір до кінця їм не вдалось з причин, що не залежали від їх волі, оскільки їх дії були помічені співробітниками підприємства.
Тобто, відповідно до обвинувачення вказані речові докази автомобіль з причепом та соняшниковою олією використовувалися обвинуваченими як засіб для вчинення кримінального правопорушення, що відповідає критерію речового доказу, визначеного ст. 167 КПК України.
Крім того, як було визначено і в попередній ухвалі суду про відмову в скасуванні арешту, судовий розгляд в справі триває і ці речові докази ще не досліджені, тому доцільність та актуальність їх арешту не відпала, оскільки їх дослідження може бути підставою для перевірки обґрунтованості пред`явленого обвинувачення щодо протиправно корегованої ваги транспортних засобів та олії, яка ними перевозилася.
Тому обґрунтування представника власника майна судом не приймається як достатня для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 167, 170-174, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля Volvo,
р.н. НОМЕР_1 , та причіпу XENDRICKS, р.н. НОМЕР_2 , із соняшниковою олією відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
В судовому засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, повний текст ухвали складено на 09 вересня 2021 року для оголошення о 15.00.

Суддя ОСОБА_1