Провадження № 1-кс/643/4862/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2021 м.Харків
Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:
З наданих матеріалів вбачається, що Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002914, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, зареєстрованого за заявою ОСОБА_4 про те, що в ніч з 04.11.2021 на 05.11.2021 малознайомий на ім`я ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 згвалтував природнім та неприроднім шляхом ОСОБА_4 .
06.11.2021 під час затримання особи в порядку ст.208 КПК України та особистого обшуку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено складний ніж з коричневою рукояткою без назви, загальною довжиною в розкладеному виді приблизно 18 см., зв`язка ключів (2 ключі та ключ від домофону), окуляри в чохлі «Jim Hale».
Прокурор, посилаючись на положення ст.98 КПК України зазначає, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому, з метою забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів є необхідність у арешті цього тимчасово вилученого майна.
У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву у якій просив клопотання задовольнити та розглянути за його відсутності.
Про час та дату розгляду клопотання повідомлявся володілець майна ОСОБА_6 , який в рамках даного провадження має статус підозрюваного. Повістка для вручення ОСОБА_6 , направлялась на електронну адресу ДУ «Харківській слідчий ізолятор», де останній утримується. Заяв чи заперечень з приводу поданого клопотання від ОСОБА_6 , не надходило.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 про час та дату розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
Дослідивши клопотання й додані матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.5 ст.171 КК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Дане клопотання подано до суду 08.11.2021, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.
Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що в даному випадку стороною обвинувачення наведено достатнє обґрунтування на підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, проведення особистого обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України дане клопотання містить посилання на конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним майном, яке є предметом даного клопотання, а вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів на вилучене майно, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час здійснюється досудове розслідування, є достатні підстави вважати, що вилучене майно містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду цих предметів та проведення відповідних судових експертиз, тому, на переконання суду, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому зашкодити кримінальному провадженню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Негативних наслідків арешту майна не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення затримання особи в порядку ст.208 КПК України та особистого обшуку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: складний ніж з коричневою рукояткою без назви, загальною довжиною в розкладеному виді приблизно 18 см; зв`язку ключів (2 ключі та ключ від домофону); окуляри в чохлі «Jim Hale».
Зберігання майна визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1