ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1940/21 Номер провадження 11-кп/814/1126/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора представника виправної колонії засудженогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, засудженому вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2019 року за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2019 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що засуджений поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки не бажає працювати, що свідчить про нестабільність його поведінки.

За змістом апеляційної скарги засуджений просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

При цьому зазначає, що позитивно характеризується, працює, має чотири заохочення, отримав професію електромонтажника, підтримує соціально-корисні зв`язки, приймає активну участь в роботах по благоустрою установи та програмах диференційованого виховного впливу, що свідчить про його соціальну адаптованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника виправної колонії, який вважав, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 відбув більше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі за кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Доводи засудженого про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є слушними.

Так, ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, на постійній основі працевлаштований на виробництві установи, що підтверджується довідкою про доходи та відповідними рапортами начальника відділення виправної колонії.

При цьому засуджений отримав професію електромонтажника, добровільно, за власною ініціативою залучається до додаткових неоплачуваних робіт із благоустрою установи, приймає активну участь в житті відділення, бере участь у організації виховних заходів, а також у реалізації програм диференційованого виховного впливу.

Водночас, за сумлінну поведінку і ставлення до праці ОСОБА_8 отримав чотири заохочення, а після направлення клопотання до суду знову був заохочений за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, що підтверджується матеріалами особової справи.

Наведене спростовує висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не бажає працювати і має нестабільну поведінку.

Також, як встановлено в засіданні апеляційного суду, ОСОБА_9 ввічливий у взаємовідносинах з персоналом установи; дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи; встановлює здорові міжособистісні взаємовідносини та подає приклад іншим засудженим відділення своєю поведінкою; зберігає соціальні зв`язки на волі.

Враховуючи встановлені дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, систематичне виконання трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи, з огляду на дотримання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, придбання спеціальності, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і підлягає звільненню умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження з ухваленням нового рішення про звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, а апеляційна скарга ОСОБА_8 - задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.409 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 квітня 2019 року, умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців і 20 днів.

Ухвалаапеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4