Справа № 491/1131/21
Провадження № 1-кп/507/22/2022
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
12.01.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Ананьїв Подільського району Одеської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по
раз судимого: 05 січня 2021 року Ананьївським районним судом Одеської
області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 160 годин
громадських робіт, покарання відбув повністю,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою,
неодруженого, не працюючого, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 , проживаючого по
АДРЕСА_3 , не маючого судимості в силу ст. 89 КК України
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
сторона захисту: обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи 05.01.2021 року засудженим Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин, повторно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 06.11.2021 року біля 22.00 години, обвинувачений ОСОБА_3 з власної ініціативи та за попередньою змовою із обвинуваченим ОСОБА_4 , заздалегідь взявши із собою мішок із свого домоволодіння, з метою крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, та з метою власного збагачення, діючи умисно, з урахуванням сприятливої для них обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, через неогороджену частину, спільно із ОСОБА_4 , зайшли на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_3 залишився на подвір`ї території вказаного домоволодіння, при цьому спостерігаючи підстраховував ОСОБА_4 , на випадок непередбаченої появи будь-якої особи, а останній за допомогою припону пошкодив скобу на вхідних дверях сараю даного домоволодіння, звідки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , таємно, викрали двох півнів, породи «Мастер Грей», віком по 1 (одному) року кожний, вартістю 350 гривень за 1 (один) півень на загальну суму 700 гривень, та 1 (одну) курку, породи «Мастер Грей», віком 1 (один) рік, вартістю 300 гривень, які помістили до вищевказаного мішка.
Викраденими 2 (двома) півнями, породи «Мастер Грей» та 1 (однією) куркою, породи «Мастер Грей», обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися на свій власний розсуд.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше приміщення за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 185 КК України.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в інше приміщення за що передбачена відповідальність ч.3 ст. 185 КК України.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у вчинені інкримінованого їм кримінального правопорушення визнали себе повністю, щиро розкаялися та розповіли про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповіли, що 06.11.2021 року у вечірній час, за пропозицією ОСОБА_3 , вони взяли мішок та пішли в домоволодіння ОСОБА_6 з метою викрадення курей, так як раніше вони бували в її господарстві та бачили домашнє господарство. Курей вони хотіли викрасти та обміняти на горілку. Через город вони зайшли на територію домоволодіння, ОСОБА_4 металевим припоном відігнув скобу на дверях підсобного приміщення і проник всередину, звідки викрав двох півнів та одну курку. Півнів та курку вони поклали до мішка та пішли додому. Після виявлені крадіжки потерпілою, вони все майно повернули власнику. В скоєному каються, просили суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 згідно заяви просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглянути у її відсутність, претензій до обвинувачених не має, просила призначити покарання на розсуд суду.
Обвинувачені окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнали кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченими своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ними кваліфікації їх дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинувачених, показання яких відповідають фактичним обставинам справи і ними не оспорюються та дослідженням документів, що їх характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, негативно характеризується, не одружений, не працює, раніше судимий за вчинення корисливого злочину, покарання відбув повністю, має непогашену судимість, перебуває на обліку в лікаря нарколога, на обліку в лікаря психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Відповідно до довідки Подільського районного сектору № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 12.11.2021 року № 28/1/941/Мм-21 ОСОБА_3 повністю відбув покарання за вироком Ананьївського районного суду Одеської області від 05 січня 2021 року, яким його було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт, а тому підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. 71 КК України не має.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, посередньо характеризується, не одружений, не працює, не має судимості в силу ст. 89 КК України, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не встановлено.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особи обвинувачених, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч.3 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
Визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази після вступу вироку в законну силу: два півні та курка, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 залишити їй за належністю.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

Суддя: ОСОБА_1