Справа № 304/349/22 Провадження № 1-кс/304/75/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Перечинського районного суду Закарпатської області клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляд слідчого судді Перечинського районного суду надійшло клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 08 лютого 2022 року приблизно о 05 годині 53 хвилини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , при в`їзді в м. Перечин по вул. Ужгородській, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

За цим фактом 08 лютого 2022 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначає, що вказані транспортні засоби визнано речовими доказами у межах кримінального провадження, а також з метою встановлення технічної справності транспортного засобу, виявлення причин та умов, які сприяли дорожньо-транспортній пригоді, для чого необхідні спеціальні знання та залучення спеціалістів для проведення експертиз, для виконання яких необхідно надати експерту доступ до автомобілів, у якому вони залишилися після ДТП.

За таких підстав, вважаючи вказані транспортні засоби тимчасово вилученим майном та таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також проведення в подальшому необхідних судових експертиз, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду в його відсутність, клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, та просив клопотання задовольнити.

Належним чином повідомлені про розгляд клопотання власник, а також володілець майна в судове засідання не з`явились, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши зміст клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з статтею 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000020 від 08 лютого 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя встановила, що під час досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні 08 лютого 2022 року здійснений огляд місця події, під час якого вилучено: транспортний засіб марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також транспортний засіб марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно з постановою слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 від 08 лютого 2022 року вказані транспортні засоби визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000020 від 08 лютого 2022 року та залишено для зберігання на території спеціального майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Перечин, вул. Ужгородська, 37.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01 лютого 2022 року власником транспортного засобу марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 19 липня 2019 року власником транспортного засобу марки «SCANIA», модель Р440В8Х4НZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_6 , є ТОВ «Сканія Кредіт Україна».

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на даний час законним володільцем вказаного транспортного засобу є ПП «Євроімекс-Інвест». Вказане підтверджується договором фінансового лізингу № 89-02006 від 21 січня 2019 року, який укладений між ТОВ «Сканія Кредіт Україна» та ПП «Євроімекс-Інвест». Згідно з Додатком № 1 до цього договору предметом фінансового лізингу є автомобіль марки «SCANIA», модель Р440В8Х4НZ. Також відповідно до п. 17.1.7 договору після закінчення строку дії договору лізингоодержувач, тобто ПП «Євроімекс-Інвест», має право придбати у власність предмет договору.

За таких обставин, на даний час ПП «Євроімекс-Інвест» слід вважати законним володільцем цього автомобіля та особою, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, і яка має право на відповідні засоби правового захисту, передбачені кримінальним процесуальним законодавством.

Так, згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що транспортні засоби марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, для проведення необхідних експертиз клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відновлення такого майна та знищення слідів кримінального правопорушення, які воно на собі містить.

Оскільки проведення ряду судових експертиз є необхідним саме на цій стадії досудового розслідування, поки не знищені сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт транспортного засобу марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким, є виправданим та доцільним.

Враховуючи, що прокурором доведено також і те, що транспортний засіб марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідає ознакам речового доказу, що визначені в ст. 98 КПК України, то слідчий суддя вважає, що є підстави накласти арешт і на вказане майно.

Щодо доводів прокурора про накладення арешту на зазначений транспортний засіб шляхом заборони користуватись ним, то слідчий суддя вважає, що воно в цій частині є не обґрунтованим, з огляду на таке.

Так, за правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При вирішенні питання щодо арешту майна в частині заборони користуватись ним та для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно з ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини в контексті вказаних вище положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Отже, враховуючи те, що є правові підстави для накладення арешту на автомобіль марки «Scania», а також те, що суд зобов`язаний визначити найменш обтяжливий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає, що у частині заборони користуватися транспортним засобом марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить відмовити, оскільки таке обмеження права власності не є розумним та співрозмірним відносно завдань кримінального провадження, а також становитиме надмірне обмеження правомірної підприємницької діяльності ПП «Євроімекс-Інвест».

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує і те, господарська діяльність ПП «Євроімекс-Інвест» полягає, зокрема, у будівельно-монтажних роботах і що для здійснення такої діяльності підприємство використовує транспортний засіб марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 . Відтак накладення арешту на майно за умов, за яких в подальшому матиме місце якнайшвидше відновлення цього майна, сприятиме захисту прав володільця транспортного засобу та надасть можливість ПП «Євроімекс-Інвест» здійснювати свою господарську діяльність.

Також слідчий суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Разом з тим, з метою забезпечення належного зберігання майна, слідчий суддя доходить до переконання про передачу транспортного засобу марки «Scania», державний номерний знак НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання керівнику ПП «Євроімекс-Інвест» ОСОБА_10 , без права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Також слідчий суддя вважає за необхідне попередити ОСОБА_10 про те, що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, особою, якій це майно ввірено, тягне за собою настання кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 388 КК України.

Керуючись ст. 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 08 лютого 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 від 01 лютого 2022 року, є ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб марки «SCANIA», модель Р440В8Х4НZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_6 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 від 19 липня 2019 року, є ТОВ «Сканія Кредіт Україна» (03680, Голосіївський район, м. Київ, вул. Столичне шосе, № 100, ), законним володільцем якого є ПП «Євроімекс-Інвест» (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Гранітна, № 48, ), шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Передати керівнику ПП «Євроімекс-Інвест» ОСОБА_10 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «SCANIA», модель Р440В8Х4НZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_6 , без права відчуження та розпорядження вказаним майном.

Зобов`язати ОСОБА_10 в разі необхідності проведення в кримінальному провадженні № 0000020 від 08 лютого 2022 року судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «SCANIA», модель Р440В8Х4НZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , негайно надати цей автомобіль для проведення вказаних процесуальних дій.

Попередити ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, ТОВ «Сканія Кредіт Україна», ПП «Євроімекс-Інвест», а також ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1