Справа № 522/2746/22
Провадження № 1-кс/522/1142/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 04.09.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 04.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001355 від 26.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Захисник в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій вказав, що скаргу підтримує в повному обсязі та просить скаргу розглянути за його відсутності.

Встановлено, що у провадженні дізнавача сектору дізнання Відділ поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 перебували матеріали кримінального провадження за № 0001355, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України від 26.06.2021 року.

За весь період часу жодних повідомлень або викликів від дізнавача на адресу потерпілого ОСОБА_4 не надходило.

27.01.2022 року із усної розмови із дізнавачем стало відомо, що у даному кримінальному провадженні винесено постанову від 04.09.2021 року про закриття даного кримінального провадження.

Того же дня, копію постанови від 04.09.2021 року безпосередньо отримано наручне адвокатом в приміщенні Відділу поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області, про що є відповідна відмітка на копії даної постанови від 04.09.2021 р.

На неодноразові в усному порядку звернення до дізнавача сектору дізнання Відділ поліції № 2 Одеського районного управління № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , з приводу руху справи, скаржнику повідомлялось, що у зв`язку з великою завантаженістю, потерпілого буде повідомлено пізніше про проведення всіх слідчо-розшукових дій по справі.

В супереч вимог припису ст. 111 КПК України, про прийнятті процесуальні рішення у справі потерпілого, не було повідомлено.

Копію постанови від 04.09.2021 року потерпілому (скаржнику), не надсилалась, будь - яких інших повідомлень з цього приводу, скаржник не отримував.

Також відсутня інформація про направлення копії постанови про закриття кримінального провадження прокурору.

Про існування прийнятої по справі постанови від 04.09.2021 року, стало відомо 27.01.2022 року.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З даною постановою потерпілий (скаржник) категорично не погоджується, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України.

У зв`язку із тим, що шахрайські дій спричинили шкоду потерпілому ОСОБА_4 , останній звернувся до органів досудового розслідування з відповідною заявою щодо скоєння проти нього злочинних дій. Відповідна заява була зареєстрована у ЄРДР, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України від 26.06.2021 року кримінальне провадження за № 0001355.

З моменту відкриття кримінального провадження, органи досудового розслідування та прокуратури не домоглися жодного результату задля відновлення порушених прав потерпілого, та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

За даний час, у кримінальному провадженні дізнавач не проявляв бажання виконувати свої службові обов`язки щодо розслідування злочину, а шукав підстав для закриття кримінального провадження, що розпочате за скоєння злочину.

Вищевказані висновки органу досудового розслідування, наведені в постанові від 04.09.2021 року, є передчасними та необґрунтованими.

Органом досудового слідства формально виконано вимоги КПК при винесенні постанови, оскільки не здобуто жодного доказу чи інших фактичних даних, які підтверджували б наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого та прокурора ст. 92 КПК України.

Така позиція вказує на неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження. Закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки мотивувальна частина постанови не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Орган досудового розслідування не правильно надав оцінку фактичним обставинам справи і наявним доказам та зробив висновок, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчо-розшукові дії, як наслідок права та законні інтереси особи потерпілого не захищаються, а порушуються, зокрема незаконними діями дізнавача.

Постанова про закриття кримінального провадження, яка зумовлена недбалим виконанням процесуальних обов`язків дізнавачем, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності.

Органом досудового розслідування не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування.

Необґрунтовані висновки, які містяться в постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені дізнавачем та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину або відсутність події злочину.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Винесена постанова, всупереч ч. 2 ст. 9 КПК України, не може відповідати принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістили.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора та слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно відомостей, які містяться в описовій частині оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001355, дізнавачем не здійснено та не виконано усіх дії, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим, а при наявності суперечних доказів слідчий має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.

З аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження № 0001355, так як обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з`ясовано не було.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, недостатньо обґрунтованою, а проведене досудове розслідування не відповідає приписам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів.

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

Дізнавачем не були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, всебічне й неупереджене проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких обставин вважаю, що постанова дізнавача закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001355 від 26.06.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 04.09.2021 року задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 04.09.2021 року про закриття кримінального провадження № 0001355 від 26.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

14.02.2022