Житомирський апеляційний суд
Справа №287/494/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря

ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 15.11.2019 року за №000439 за апеляційною скаргою прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 29.03.2021 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 29.03.2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000439 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - повернуто прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.

Своє рішення суд мотивував тим, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України прокурором в обвинувальному акті не зазначена адреса місця реєстрації або фактичного проживання обвинуваченого, за якими його можливо було б викликати у судове засідання. Крім того суддя вказав, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення та при викладенні правової кваліфікації діяння, міститься твердження, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватими особами. Вказав, що затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. З обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що даний обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №000439 направити до суду першої інстанції.Зазначає, що висновки суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту прокурору є необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що матеріали провадження не містять офіційних відомостей щодо зняття обвинуваченого ОСОБА_9 з реєстрації з місця проживання, або відомостей стосовно того, що вказана особа тривалий час не проживала за адресою вказаною в обвинувальному акті, а тому неможливість виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_9 є лише процесуальною перешкодою для проведення підготовчого судового засідання. Посилається на те, що суд не врахував, що відповідно до ст.23 КПК України дослідження доказів відбувається безпосередньо під час судового розгляду та прийшов до передчасних висновків про те, що обвинувачення не містить належним чином викладених обставин кримінальних правопорушень та сформульовано з порушенням презумції невинуватості і на формальних підставах повернув обвинувальний акт прокурору. Крім того вказує, що посилання суду на необхідність затвердження обвинувального акту печаткою є безпідставним, оскільки ст.291 КПК України не містить вказаної вимоги.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування і саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Таким чином, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише у разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд послався на те, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України прокурором в обвинувальному акті не зазначена адреса місця реєстрації або фактичного проживання обвинуваченого, за якими його можливо було б викликати у судове засідання. Крім того суддя вказав, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 слідчим, який складав обвинувальний акт, та прокурором, який його затвердив, порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки у формулюванні обвинувачення та при викладенні правової кваліфікації діяння, міститься твердження, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що не відповідає поводженню з невинуватими особами. Вказав, що затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. З обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що даний обвинувальний акт належним чином не затверджений прокурором у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , оскільки підпис в графі «Затверджую» не скріплений печаткою.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки повернення обвинувального акту прокурору може мати місце лише за умови виявлення судом прямої невідповідності положень обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, які перешкоджали суду призначенню обвинувального акта до судового розгляду.

Перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що при складанні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено місце проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , як це вимагає ч.2 ст. 291 КПК України.

Що стосується посилання суду як на довод про повернення обвинувального акта прокурору на те, що обвинувальний акт не скріплений печаткою прокурора то вони є безпідставними, оскільки не грунтуються на вимогах закону.

Також, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору та обставина, що в обвинувальному акті слідчий зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили кримінальне правопорушення, оскільки це не є істотним порушенням вимог КПК України і не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції не було встановлено істотних порушень, допущених при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними.

Враховуючи викладене, на переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору є помилковим, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду в порядку п.3 ч.1 ст.409 КПК України скасуванню, а обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №000439 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-316 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 29.03.2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про привід обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000439 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - повернуто прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, скасувати та призначити новий розгляд в тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: