Ухвала

Іменем України

31 січня 2022 року

м. Київ
провадження № 51-6078 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу цивільного відповідача ПАТ «Північтранс», правонаступником якого є ТОВ «Північтранс», на вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Представник цивільного відповідача «Північтранс» ОСОБА_5 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій просив змінити вирок Приморського районного суду м. Одеса від 8 грудня 2020 року та вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 , а також зупинити виконання вироку апеляційного суду.
Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 29 грудня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. А саме,представник цивільного відповідача не погоджувався з постановленими відносно ОСОБА_4 вироками суду першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог потерпілого про стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди, просив змінити судові рішення, проте не навів належного обґрунтування своїх вимог. Разом з цим, викладена вимога скаржника про одночасну зміну обох вироків в частині задоволення позовних вимог потерпілого про стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди та про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди в повному обсязі, була некоректною, оскільки вироком Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року було змінено вирок місцевого суду в частині стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди на користь ОСОБА_6 .
Крім того, вимога про залучення ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не узгоджувалась з положеннями, передбаченими ст. 436 КПК України.
Тому суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
Копія ухвали Верховного Суду від 29 грудня 2021 року була направлена на адресу ТОВ «Північтранс», яку отримано уповноваженою особою 5 січня 2022 року (згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).
Мотиви суду
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з долучених копій судових рішень, вироком Приморського районного суду м. Одеса від 8 грудня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому відповідне покарання. Крім того, постановлено стягнути з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. Позов в частині стягнення з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.
Вироком Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року вирок районного суду: - в частині призначеного ОСОБА_4 покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок;
- в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Північтранс» матеріальної шкоди скасовано та призначено новий судовий розгляд цивільного позову в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства;
- в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Північтранс» моральної шкоди змінено: постановлено стягнути 200 000 грн, замість 50 000 грн.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Протягом встановленого в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2021 року строку представник цивільного відповідача «Північтранс» ОСОБА_5 подав нову касаційну скаргу, проте не усунув зазначені недоліки.

Скаржник у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі виражає свою незгоду з постановленими відносно ОСОБА_4 вироками, вважає їх незаконними, оскільки, на його думку, судами як першої, так і апеляційної інстанції були порушені норми матеріального і процесуального законодавства, однак й цього разу не наводить належного обґрунтування на підтвердження своїх доводів.
Крім того вимоги скаржника не узгоджуються із повноваженнями суду касаційної інстанції визначеними ст.436 КПК України.
Що стосується вимоги представника цивільного відповідача про зміну вироку Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року в частині призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Північтранс» матеріальних збитків, слід вказати наступне.
Статтею 424 КПК України визначено судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Зокрема, дана норма не передбачає оскарження судового рішення, яке не перешкоджає подальшому провадженню.
Як убачається з долученої копії судового рішення, вироком апеляційного суду вирок районного суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 про стягнення з ПАТ «Північтранс» матеріальної шкоди скасовано та призначено новий судовий розгляд цивільного позову в цій частині в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Отже, представник цивільного відповідача оскаржує рішення, яке не перешкоджає подальшому провадженню.
Крім того, скаржник просить змінити вирок апеляційного суду в частині стягнення з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 200 000 грн, а також відмовити в задоволенні цивільного позову в даній частині. Тобто, просить касаційний суд вирішити цивільний позов ОСОБА_6 і відмовити у його задоволенні.
З цього приводу слід зазначити наступне.
Статтею 91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Зокрема, серед інших, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (п. 3 ч. 1).
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Судами попередніх інстанцій були встановлені та визнані доведеними обставини цивільного позову і, як наслідок його задоволено. Встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях , не віднесено до компетенції касаційного суду.
Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 29 грудня 2021 року недоліків касаційної скарги представник цивільного відповідача «Північтранс» ОСОБА_5 не усунув.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.
З цих підстав Суд постановив:
Повернути цивільному відповідачу ПАТ «Північтранс», правонаступником якого є ТОВ «Північтранс», його касаційну скаргу на вирок Одеського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року відносно ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3