Справа: № 148/1662/21
Провадження №1-кс/148/523/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя
Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазаначено, що 22.01.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , направлені кримінальне провадження №0000374 за ч.3 ст. 185 КК України, та 28.08.2021 кримінальне провадження №0000207 за ч.3 ст. 185 КК України, до Тульчинського районного суду Вінницької області, однак останній на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність за наступних обставин.
Так, 16.09.2021 біля 12:00 год., з метою крадіжки чужого майна, ОСОБА_4 , прийшов до території «молитовного будинку Церкви Адвентистів Сьомого дня громади міста Тульчин», який розташований, за адресою: АДРЕСА_2 , та перелізши через паркан, проник до господарського двору.
В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження віконного скла, проник до приміщення «молитовного будинку», користувачем якого є ОСОБА_7 , та перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, таємно, навмисно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скоїв крадіжку ноутбуку ТМ «HP» в корпусі чорного кольору, моделі «Lapton 15-ra020ur», вартістю 6599 грн.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , ноутбук ТМ «HP», переніс до лісополоси неподалік кафе «Олімп» м. Тульчин, таким чином розпорядився викраденим майном на власний розсуд, та завдав матеріального збитку ОСОБА_7 на суму 6599 грн.
До ЄРДР внесено відомості за №000307 від 16.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, 21:00 год. 16.09.2021 у межах вказаного кримінального провадження, згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і 17.09.2021 складено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що підозрюваний може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування, може уникати покарання у виді позбавлення волі до 6 років; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілогота свідків у цьому ж кримінальному провадженні; тяжкість вчиненого злочину та співрозмірність можливо призначеного покарання, у випадку доведеності вини, вказує про можливе залишення підозрюваним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності;враховуючи особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення корисливих злочинів, тому необрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризик відповідно до ст. 177 КПК України, підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні надав покази, якими підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, а також зазначив, що в Тульчинському районному суді відносно нього має розглядатись кримінальне провадження, по восьми епізодах вчинення ним крадіжок, про те, що він перебуває в розшуку згідно ухвали Ладижинського районного суду Вінницької області, йому нічого не відомо, також заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання та просив застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного, у виглдяі домашнього арешту, оскільки відсутня наявність всіх ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 17.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.20010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 6), рапорт (а.с. 8), протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення (а.с. 9), протокол огляду (а.с. 10, 11, 21), протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 12, 13), протокол допиту потерпілого (а.с. 14), постанову про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання (а.с. 15), протокол допиту свідка (а.с. 17-20), повідомлення про підозру (а.с. 26, 27) довідку з Тульчинського районного суду Вінницької області (а.с. 32).

Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що у свою чергу свідчить про існування реальної загрози того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки знаючи, що на розгляді у суді відносно нього перебувають кримінальні провадження, де він обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, знову повторно вичинив нове корисливе кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризиків, що свідчить про необхідність обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, що в свою чергу не дає можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного.
Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 95 160 грн.), оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваним на час досудового слідства покладених на нього обов`язків, передбачених пп. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1.
Початок строку обраховувати з моменту затримання з 21:00 год. 16.09.2021, і який закінчується о 21:00 год. 15.11.2021.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 95 160 (дев`яносто п`ять тисяч сто шістдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалу вручити підозрюваному, захиснику, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 20.09.2021.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1