Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1366/21
УХВАЛА
Іменем України
02 листопада 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого- ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Сиваське, Новотроїцького району Херсонської області, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 16.04.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні слідчий вказує, що в провадженні СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0001264 від 01.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2021 року близько 13:30 год., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився біля Харківської міської поліклініки №13, що розташована по пр. Гагаріна у м. Харкова, де познайомився, з раніше не відомим, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомивши останньому про особисті неприємності запитав чи можливо десь переночувати. В подальшому ОСОБА_8 запропонував залишитися ночувати в свого знайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на що ОСОБА_7 погодився.
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули на громадському транспорт до району Індустріальний в м. Харкові та попередньо придбавши продукти харчування попрямували на квартиру яку вказав ОСОБА_8 , а саме кв. АДРЕСА_3 . Зайшовши безперешкодно в квартиру, так як вхідні двері були відсутні ОСОБА_7 залишився на кухні вказаноi квартири, а ОСОБА_8 пішов в невідомому йому напрямкові, повідомивши, що власника квартири ОСОБА_9 він попередить. Близько 22:00 год. на квартиру прийшли ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . ОСОБА_11 відразу почав наносити удари руками зжатими в кулак та дерев`яною кухонною дошкою по тулубу, слюсарним молотком по верхній частині стопи ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців. В послідуючому ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, змусив потерпілого повністю роздягнутися та під дією психологічного впливу змусив зайти до ванної кімнати і залізти у ванну де наповнивши її до половини холодною водою, залишив потерпілого в ванній, при цьому примотав обидві руки потерпілого ОСОБА_12 . iзолентою до батареї, що знаходиться над ванною. При цьому в процесі вищезазначених дій ОСОБА_6 постійно висловлював усну вимогу до ОСОБА_7 про надання коштів у сумі 4200 гривень.

Надалi, приблизно через 40 хвилин, ОСОБА_6 розірвав на руках потерпілого ОСОБА_12 ізоленту, забравши весь його одяг, змусив останнього йти до кімнати, погрожуючи останньому фізичною розправою, чим саме змусив потерпілого постійно знаходитися у вищезазначеній квартирі. Так 01.11.2021 о 10:30 год., коли потерпілий ОСОБА_12 зрозумів, що на певний час в квартирі залишився сам, вибiг з квартири на вулицю та попрохав перехожого викликати поліцію.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 2 ст. 146 КК України, а саме незаконне позбавлення волі, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань.
В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив злочин, який є нетяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, що може викликати загрозу його втечі, крім того підозрюваний маючи можливість вільно пересуватись, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, стійкі соціальні зв`язки відсутні, постійного джерела прибутку не має.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий підтримав думку прокурора, просив клопотання задовольнити.

Допитаний в ході досудового розслідування підозрюваний, ОСОБА_6 свою вину визнав частково, пояснив що наносив тілесні ушкодження потерпілому, так як розлютився, побачивши незнайомого хлопця в квартирі, яку орендує, а у ванну з холодною водою змусив його залізти, щоб останній прийшов до тями, так як перебував в стані алкогольного сп`янінні. Просив обрати йому цілодобовий домашній арешт, зазначив, що буде прибувати за першою вимогою до слідчого та суду.

Захисник підозрюваного- адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, вказані слідчим нічим не підтверджуються, вина обвинуваченого не доведена.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного його захисника, перевіривши матеріали клопотання, оцінив надані сторонами докази, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

01.11.2021 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, б. 184.
01.11.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець смт. Сиваське, Новотроїцького району Херсонської області, українець, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз 16.04.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Посилання слідчого на наявність ризиків, відповідно до ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження, а саме…

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів та в період відбуття іспитового строку, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 року, тому є підстави вважати, що у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також встановлено, що ОСОБА_6 не одружений, офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає, фактично мешкає в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: - рапортом ЄО № 23664 від 01.11.2021 про повідомлення про тримання ОСОБА_7 чоловіком на ім`я ОСОБА_13 ; рапортом ЄО № 23677 від 01.11.2021 про затримання ОСОБА_6 ; рапортом ЄО № 237024 від 01.11.2021 про повідомлення лікаря швидкої допомоги про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 про незаконне позбавлення волі з застосуванням йому фізичних страждань; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 про незаконне позбавлення волі з застосуванням йому фізичних страждань ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 про незаконне позбавлення волі з застосуванням йому фізичних страждань ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 про незаконне позбавлення волі з застосуванням йому фізичних страждань ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 01.11.2021 року, який проведено в кв. АДРЕСА_3 під час якого вилучено: змив речовини бурого кольору на марлевому тампоні із батареї ванної кімнаті, ізолента чорного кольору із гачка дерев`яної вішалки кухні біля рукомийника, фрагмент ізоленти чорного кольору із полімерного пакету спід сміття кухні, металевий биток та дерев`яна рукоятка від нього із полиці дерев`яної шафи кухні біля вікна, дошку; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 якого було затримано в порядку ст. 208 КПК України після вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які наведені у клопотанні слідчого, цілком обґрунтовані.

Матеріали кримінального провадження, на які посилаються прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, не може погодитися з позицією підозрюваного та його захисника в частині обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою виходячи із наступного…

Судом встановлено, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, не має постійного джерела прибутку, виховувався у дитячому будинку. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 не має тісних соціальних зв`язків, тому залишаючись на волі може вчинити нові кримінальні правопорушення з метою одержання грошових коштів на задоволення власних потреб. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти волі особи, був затриманий одразу після того, як потерпілий повідомив органі поліції про злочин, а також знаряддя його вчинення, які були використанні останнім для того, щоб заподіяти потерпілому фізичних страждань. Викладене свідчить, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 , який був засуджений у 2020 році за злочин проти життя та здоров`я особи, може продовжити злочинну діяльність аналогічного характеру.
Таким чином, існує ризик того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення покарання підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу втечі підозрюваного, продовжити скоювати інші злочини, тому суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою їх запобігання, оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється та враховуючи попередній злочин, за яким був засуджений ОСОБА_6 ; також, що ОСОБА_6 не має постійного джерела прибутку, крім того, свідки, на теперішній час допитуються, перебуваючи на свободі, може здійснювати певний вплив на останніх щодо зміни показань на його користь, що вказує на ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого з метою уникнення передбаченої законом кримінальної відповідальності, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», на строк не більше шістдесяти днів, а саме до 29 грудня 2021 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 02.11.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу слідчого судді отримав, ознайомлений ОСОБА_6