Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/416/20
Провадження № 1-кп/542/4/21
В И Р О К
іменем України

30 листопада 2021 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000145 від 20.03.2020 року та №0000161 від 02.08.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 01.07.2005 Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним строком 1 рік;

- 31.10.2005 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 186, ст. 69, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; звільнена умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 29 днів;
- 11.01.2008 року Київським районним судом м. Полтава за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнена 15.12.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк 3 місяці 20 днів;
-08.11.2010 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним строком 2 роки;

- 22.04.2011 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 21.08.2013 року по відбуттю покарання;

- 01.11.2013 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком 3 місяці. 25.03.2014 року звільнена по відбуттю покарання;

- 13.08.2014 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 3 місяці. 13.11.2014 року звільнена по відбуттю покарання;

- 27.10.2015 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 165 КК України до 80 годин громадських робіт. 11.01.2016 року знята з обліку по відбуттю громадських робіт;

- 17.05.2016 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 10.05.2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 20.12.2018 року умовно-достроково, невідбутий строк 5 місяців 29 днів;
- 10.07.2020 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 місяців арешту, скасованого вироком Полтавського апеляційного суду від 17.08.2021 року в частині призначення покарання та призначення покарання у вигляді 3 місяців арешту. Звільнена 17.11.2021 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Постанови Новосанжарського районного суду від 26.04.2019 року №1-в/542/30/19 відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік та встановлено обмеження: заборонити відвідувати ресторани, бари, кафе, де проводиться продаж спиртних напоїв на розлив; заборонити виходити з будинку з 22.00 год. до 06.00 години для запобігання вчинення правопорушень в нічний час; з`являтися для реєстрації до Новосанжарського ВП один раз на місяць у зв`язку із здійсненням контролю за поведінкою піднаглядної; заборонити виїзд без дозволу Новосанжарського ВП за межі адміністративного району в особистих справах та змінювати місце проживання.

26.04.2019 року ОСОБА_3 була поставлена на облік до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області та роз`яснено порядок відбування адміністративного нагляду, стосовно чого вона надала пояснення про ознайомлення із встановленими обмеженнями і правилами адміністративного нагляду.

Проте, незважаючи на встановлені обмеження ОСОБА_3 з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без дозволу Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області, неодноразово на протязі всього часу з моменту постановления на облік залишала постійне місце проживання в с. Зачепилівка Новосанжарського району та виїздила до м. Полтава в особистих справах в порушення встановлених обмежень стосовно заборони виїду за межі адміністративного району без дозволу Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області. 16.03.2020 року черговий раз залишила постійне місце проживання та поїхала до АДРЕСА_2 , де в подальшому проживала разом зі своїм знайомим, тим самим порушила систему тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами поліції, встановлений судом з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них (правила адміністративного нагляду) внаслідок чого неодноразово складали протоколи про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.03.2020 року близько 13 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння коштами з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, використовуючи привід обміну купюри номіналом 500 грн. на купюри меншим номіналом, увійшла в довіру ОСОБА_5 , запевнивши його, що одразу після здійснення обміну купюр, кошти будуть йому повернуті, після цього ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 купюру номіналом 500 грн. Заволодівши вказаними коштами, ОСОБА_3 не маючи наміру повертати їх власникові, розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_5 на вказану суму.

Крім того, 19 липня 2021 року близько 13 год., ОСОБА_3 перебувала в домоволодінні ОСОБА_6 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , де в неї виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Там, реалізуючи свій злочинний умисел на крадіжку з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 переконалася у відсутності господаря та інших осіб, які могли б її викрити. Після цього, діючи повторно, таємно викрала з тумбочки у спальній кімнаті будинку, належний ОСОБА_6 мобільний телефон моделі ZTE Blade L8, вартістю, відповідно до висновку експерта №СЕ19/117-21/9787-ТВ від 10.08.2021, 950 грн., чим завдала ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Викраденим ОСОБА_3 у подальшому розпорядилась на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.395, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю та суду показала, що дійсно відносно неї в квітні 2019 року встановлений адміністративний нагляд та одним з обмежень є заборона виїзду за межі району без дозволу Новосанжарського ВП. З вказаними обмеженнями вона була ознайомлена. Не дивлячись на це, вона в березні 2020 року періодично виїзджала з місця проживання в с.Зачепилівка в м.Полтаву, де деякий час проживала разом зі своїм знайомим, не повідомляючи про це працівників поліції Новосанжарського ВП та не отримуючи від них дозвіл.
Також 03.03.2020 року в денний час вона знаходилася у свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою його проживання в с.Зачепилівка. Після спільного вжиття алкогольних напоїв, вона запропонувала ОСОБА_5 сходити в магазин за продуктами та горілкою. У ОСОБА_5 було 500 грн. однією купюрою, вона ж сказала йому, що розміняє гроші та принесе йому. ОСОБА_5 передав їй купюру 500 грн., вона вказані гроші забрала та йому не повернула.

А також влітку 2021 року вона перебувала в домоволодінні своєї знайомої ОСОБА_6 в с.Великі Солонці, де вони разом вживали алкогольні напої. Після того як ОСОБА_6 уснула, вона стала збиратися додому в с.Зачепилівку. Побачивши на тумбочці мобільній телефон, що належав ОСОБА_6 вона його взяла. Вказаний телефон вона продала в с.Зачепилівка за 100 грн., він був в неробочому стані.
В скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 , згідно актового запису про смерть №1 від 04.01.2021 (а.с. 95) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом повідомлялась мати потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_7 про перебування в провадженні суду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , в якому ОСОБА_5 мав статус потерпілого (а.с.125).
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначивши, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Збитки відшкодовано (а.с.167).
Враховуючи те, що обвинувачена у судовому засіданні свою вину визнала повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченої, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів та судових витрат.
Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані:
-за ст.395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду, що виразилось у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду;
-за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
-за епізодом викрадення мобільного телефону ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачена скоїла кримінальні правопорушення, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до:
- ст.395 КК України - проступку;
- ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України нетяжкі злочини.
Обвинувачена раніше неодноразово судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2010 року, діагноз: ППР-А синдром залежності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, аткивне сприяння розкриттю кримінальних правпорушень, часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ст.395 КК України, та у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч.2 ст.190 та ч.2 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, виходячи з обсягу викраденого майна та повернення його потерпілій ОСОБА_6 , враховуючи позицію потерпілої, наявність пом`якшуючих обставин, негативне ставлення обвинуваченої до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства і тому до неї слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченої.

При цьому згідно досудової доповіді (а.с.34-40), орган пробації дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства; ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як високі.

Суд же дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, виходячи з тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є проступком та нетяжкими злочинами, досить молодого віку обвинуваченої, виявленого обвинуваченою під час судового розгляду щирого каяття у вчиненому, усвідомлення обвинуваченою серйозності наслідків своїх протиправних дій, що нівелює вказаний у досудовій доповіді висновок.
Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджена вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.07.2021 за ч.2 ст.185 КК України до 2 місяців арешту, скасованого вироком Полтавського апеляційного суду від 17.08.2021 року в частині призначення покарання та ОСОБА_3 вказаним вироком призначено покарання у вигляді арешту строком на 3 місяці (а.с.217-218, 219-220).
На момент ухвалення вироку у даній справі, покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Полтавського апеляційного суду від 17.08.2021 року у виді арешту строком 3 місяці фактично виконано. ОСОБА_3 звільнена за відуттям строку покарання 17.11.2021 (а.с. 221), а отже таке покарання не може враховуватися при призначені їй остаточного покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченої в розмірі 686,48 грн. згідно відповідної довідки експертної установи.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
В силу ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо вона протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп.
Речові докази:

- мобільний телефон марки та моделі ZTE Blade L8, який поміщено до поліетиленового пакунку експертної служби за №3946213, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при відділенні поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченій, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1