Справа № 742/3854/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/427/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

представника ФГ «Млинагро» - адвоката ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відео конференції справу за апеляційними скаргами прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 та представника ФГ «Млинагро» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 жовтня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000848 від 19 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме на врожай сільськогосподарської культури періоду 2021 року, який знаходиться на земельній ділянці, з кадастровим номером :04:000:0255, площею 2.8598 га., що розташоване в с. Дорогінка, Прилуцького району.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що враховуючи наслідки арешту урожаю, яке на його переконання становитиме для власника надмірний тягар і може призвести до знищення урожаю, ті обставини, що предметом злочину є саме земельна ділянка, а також відсутність доказів того, що ймовірно було вчинено злочин та що майно може бути приховане чи знищено, з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, прийшов до висновку, що накладення на нього арешту є не співмірним та не пропорційним завданням кримінального провадження.

На зазначену ухвалу слідчого судді були подані апеляційні скарги в яких:

- прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити подане клопотання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що всупереч ст.. 368 КПК України, слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна вирішено питання, які вирішуються судом виключно при ухваленні вироку і ці висновки стали підставою для відмови у задоволенні клопотання. Зокрема, вказує, що в ухвалі слідчий суддя зазначив про не доведення слідчим наявності в діях посадових осіб ТОВ АПК «Магнат» умислу на самовільне зайняття земельної ділянки та розміру шкоди, яка заподіяна ФГ «Млинагро», а отже не доведення того, що маються обґрунтовані підстави вважати, що було скоєно злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Прокурор зазначає, що в ході огляду земельної ділянки встановлено факт збирання врожаю соняшнику технікою ТОВ АПК «Магнат» на спірній земельній ділянці, яка фактично перебуває у користуванні ФГ «Млинагро» і посіви та врожай, вирощені на самовільно зайнятій земельній ділянці є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування;

- представник ФГ «Млинагро» ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нове рішення про задоволення клопотання про накладення арешту в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ФГ «Млинагро» має діючі, зареєстровані в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно договори оренди визначених земельних ділянок і після встановлення порушення своїх прав як користувачів, було подано відповідні заяви про вчинення злочинів. Вказує, що після огляду однієї з вказаних ділянок було виявлено продовження самовільного захвату земельної ділянки шляхом збирання врожаю. Апелянт вказує, що зазначене у клопотанні слідчого майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, а отже є доказом у кримінальному провадженні. Вважає, що враховуючи обставини справи обмеження прав ТОВ АПК «Магнат» виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збирання речових доказів. Також зазначає, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а суддя надав оцінку діям ТОВ АПК «Магнат» щодо відсутності в діях останнього складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ФГ «Млинагро» - адвоката ОСОБА_7 та прокурора, які підтримали подані апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 18 серпня 2021 року до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла ухвала слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду, про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою фермерського господарства «МЛИНАГРО» від 14 липня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, стосовно службових осіб ТОВ АПК «МАГНАТ» за фактами самовільного зайняття ними земельних ділянок загальною площею 17,9299 та нормативною грошовою оцінкою 38627274 на території колишньої Дорогинської сільської ради Ічнянського району ( на теперішній час -- Прилуцького району) розпочати досудове розслідування та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

18 серпня 2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000848, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

13 листопада 2020 року між ФГ «МЛИНАГРО» та ОСОБА_8 було укладено договір оренди земельної ділянки, строком дії на 7 років. Об`єктом оренди за даним договором є земельні ділянки з кадастровими номерами - :04:000:0255, площею 2.8598 га., та :02:000:0552, площею 0.4499 га.

Згідно з витягом Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка :04:000:0255, 23 листопада 2020 року була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на земельну ділянку.

06 вересня 2021 року у рамках кримінального провадження №0000848 від 18 серпня 2021 року, було проведено допит ОСОБА_9 , який зазначив, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0255, у квітні 2021 року була засіяна ТОВ АПК «МАГНАТ». На вимогу покинуті межі даної земельної ділянки директор ТОВ АПК «МАГНАТ», письмово повідомив, що їх товариство має першочергове право на їх оренду, що відображено у письмовому повідомленні ТОВ АПК «МАГНАТ».

06 жовтня 2021 року у селі Дорогінка, в ході огляду земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0255 було виявлено транспортний засіб жовтого кольору марки «NEW HOLLAND», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому знаходиться зібрана з вищезазначеної земельної ділянки невстановлена сільськогосподарська культура. Транспортний засіб «NEW HOLLAND»,», д.н.з. НОМЕР_1 , та зібрана невстановлена сільськогосподарська культура, що знаходиться у вищезазначеному транспортному засобі була тимчасово вилучена.

07 жовтня 2021 року постановою слідчого ВРЗСГСД СВ Прилуцького РВП врожай сільськогосподарської культури періоду 2021 року, який знаходиться на земельній ділянці, з кадастровим номером :04:000:0255, площею 2.8598 га., що розташоване в с. Дорогінка, Прилуцького району, що належить ФГ «МЛИНАГРО» визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Згідно договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 0:04:000:02255 укладеного між Ічнянською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» від 30 квітня 2020 року строком на 25 років.

Згідно з витягом Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка :04:000:0255, 30 квітня 2020 року була зареєстрована в державному реєстрі речових прав на земельну ділянку.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та представників власників майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказані правові норми, якими регулюється порядок застосування інституту забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, колегія суддів приходить до висновку, що доводи, наведені органом досудового розслідування в клопотанні про арешт майна є необґрунтованими, а підстави для накладення арешту на майно, визначені ст. 170 КПК України, в даному провадженні відсутні.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення для доведення будь якої з обов`язкових ознак даного злочину, що встановлюються під час кримінального провадження і що накладення арешту на урожай становитиме для власника надмірний тягар і може призвести до його знищення, а тому накладення на нього арешту є не співмірним та не пропорційним завданням кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційних скарг, які зводяться до того, що слідчим суддею при розгляді клопотання про арешт майна вирішено питання, які вирішуються судом виключно при ухваленні вироку колегія суддів не може визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Дійсно, вирішення питання щодо допустимості та належності доказів віднесено до компетенції суду, який розглядає висунуте органом досудового розслідування обвинувачення, цей процес відбувається в нарадчій кімнаті, а висновки суду формулюються в остаточному процесуальному рішенні, прийнятому на стадії розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції. Поряд з цим, нормами КПК України встановлено, що разом з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий/прокурор повинні додати матеріали, які підтверджують необхідність застосування таких правових механізмів. Слідчий суддя при розгляді самого клопотання повинен звернути увагу на наявність доказів, які б підтверджували наведені у клопотанні доводи. Такі докази, в свою чергу, також підлягають аналізу з боку слідчого судді в нарадчій кімнаті під час вирішення клопотання по суті. Обґрунтованість рішення слідчого судді про накладення певних обмежень на права фізичної або юридичної особи повинна бути такою, яка б переконувала стороннього спостерігача, що дане втручання у права з боку держави є необхідним та пропорційним. В рамках даного провадження слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого на предмет його обґрунтованості дійшов до висновку, що надані слідчим докази не доводять необхідності та наявності підстав для арешту майна. На думку колегії суддів, дані висновки слідчого судді є цілком обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Поряд з цим, колегія суддів відмічає, що висновки слідчого судді під час досудового розслідування не мають преюдиційного значення під час розгляду кримінального провадження по суті та не перешкоджають подальшому проведенню досудового розслідування та встановленню наявності чи відсутності події правопорушення та винних осіб.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_6 та представника ФГ «Млинагро» адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 8 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000848 від 19 серпня 2021 року, а саме на врожай сільськогосподарської культури періоду 2021 року, який знаходиться на земельній ділянці, з кадастровим номером :04:000:0255 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3