Справа № 175/4673/20
Провадження № 1-кп/175/263/20
Вирок

Іменем України

09 лютого 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000666 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжя, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, незаміжньої, працюючої, проживаючої за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимої:

1) - 17.09.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. За вироком Запорізького апеляційного суду від 11.11.2019 року вирок від 17.09.2019 року скасовано в частині призначеного покарання та засуджена за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
2) - 21.02.2020 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
3) - 28.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
4) - 17.05.2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.ч.1,4 ст.70, 75 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
5) 11.10.2021 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимою за умисні злочини проти власності, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і знову вчинила аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, 18 лютого 2020 року в період часу з 10.20 години по 10.50 годину вона за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна прибула у приміщення торгівельного залу ТОВ «Спортмастер-Україна» (далі магазин або Товариство), розташованого у ТРЦ «Караван» по вул. Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 упевнилася, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , засудженим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2020 року, таємно викрала приналежне Товариству майно, а саме:
-кросівки чоловічі для бігу та тренувань GO WALK чорно-помаранчеві
р.8.5 216011-BKOR 8.5 вартістю 1999,20 грн.;
- кросівки чоловічі для бігу та тренувань OVERHAUL чорного кольору р.9 52815-BBK 9 вартістю 1599,20 грн.;
- кросівки чоловічі для бігу та тренувань GO WALK 5 чорного кольору р.10,5 55519-BBK 10,5 вартістю 1839,20 грн., і з викраденим майном залишила приміщення магазину, чим заподіяла матеріальну шкоду ТОВ «Спортмастер-Україна» на загальну суму 5437,60 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнала частково та пояснила, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, вона вчинила інкримінований злочин, але викрала лише одну пару кросівок. Допускає, що інші кросівки намагався викрасти ОСОБА_8 . У вчиненому щиросердно кається та просить не позбавляти волі.

ЇЇ провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000666, а саме:
- копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_9 просить органи поліції вжити заходів до ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , які 18.02.2020 року у період часу з 10.20 години до 10.50 години скоїли крадіжку майна з приміщення магазину ТОВ «Спортмастер-Україна» у ТРЦ «Караван» (а.к.п.11);
- копіями протоколів огляду від 18.02.2020 року і фото-таблиць до них, з яких убачається, що з письмового дозволу ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 місце вчинення злочину, вилучений антикрадіжний прилад, упакований в спец пакет INZ4058711 і добровільно видані чоловічі кросівки, які 19.03.2020 року і 22.05.2020 року визнані речовими доказами, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 і в камеру зберігання речових доказів (а.к.п.12,13-26,30,31);
- копією акту ТОВ «Спортмастер-Україна» від 18.02.2020 року, із якого убачається, що за результатами вибіркової перевірки 5199 виявлено недостачу трьох пар чоловічих кросівок (а.к.п.36);
- копією висновку експерта № 935-20 від 18.03.2020 року, із якого убачається, що загальна вартість викраденого обвинуваченою майна на день вчинення кримінального правопорушення складає 5437,60 грн. (а.к.п.43-44);
-копією вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської

області від 02.07.2020 року, з якого убачається, що ОСОБА_7 засуджено за викрадення за попередньою змовою з встановленою особою майна, викрадення якого інкримінується ОСОБА_6 (а.к.п.157-158).

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Ці докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої. Порушень вимог закону щодо відкриття доказів стороні захисту, суд не вбачає.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті від 26.11.2020 року, і її умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Твердження ОСОБА_6 про викрадення лише однієї пари кросівок спростовуються сукупністю зазначених вище доказів, у тому числі вироком щодо співучасника ОСОБА_7 , який набрав законної сили.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи та особу ОСОБА_6 , - п`ять разів притягалася до кримінальної відповідальності за умисні злочини проти власності, має п`ять незнятих і непогашених судимостей, задовільно характеризується за місцем відбування покарання в ДУ «Мелітопольська УВП (№ 144)», має на утриманні 2-х малолітніх синів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких самостійно виховує, зі слів офіційно працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують її покарання, суд визнає щиросердне каяття та наявність малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 19 постанови № 7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів, їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно й їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини 4 статті 67 КК України, як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.
З огляду на ці положення закону і враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ознакою повторності, яка передбачена ч.2 ст.185 КК України, суд не визнає рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання, як про це помилково зазначено у обвинувальному акті та на чому наполягав прокурор у судових дебатах.
Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_6 і відсутність негативних наслідків нетяжкого злочину, вчиненого до засудження за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 року, суд вважає необхідним призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Цивільний позов представником потерпілого не заявлявся.

Витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи, які складають 326,88 грн., були стягнуті за вироком суду при засудженні ОСОБА_7 , а тому в даному судовому провадженні повторно не стягуються.

Долю речових доказів, зокрема кросівок чоловічих, суд також не вирішує з підстав, викладених у попередньому абзаці.

Долю іншого речового доказу суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2021 року, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що протягом трьох років іспитового строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

Антикрадіжний прилад, упакований в спецпакет INZ4058711, який зберігається у камері схову речових доказів ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого ОСОБА_14 від 22.05.2020 року по квитанції під порядковим № 491, - після набрання вироком законної сили повернути у розпорядження ТОВ «Спортмастер-Україна», а при відмові від отримання знищити як такий, що не має ніякої цінності.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1