Справа № 301/1592/20

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2021 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження №0000630 від 09 липня 2018 року про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Макарово, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, є особою, що не має судимостей,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
29.12.2017 року, близько 04 год.00 хв. ОСОБА_3 , з метою виконання замовлення невстановленого слідством особи та метою знищення чужого майна шляхом підпалу попередньо домовившись про виконання даного замовлення з ОСОБА_7 та за попередньою змовою із ОСОБА_8 , звів ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 , на своєму автомобілі марки «Фольксваген Гольф-4», державний номерний знак Німеччини НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_7 на вулицю Грушевського в м.Іршава, Закарпатської області, де останній зайшов на територію домогосподарства АДРЕСА_2 де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час знаходився разом з сім`єю в житловому будинку. Після чого ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, підійшов до гаражного приміщення без обладнаних воріт маючи при собі пластмасову каністру ємністю 10 літрів, облив пальним передню частину автомобіля марки «AUDI Q7», темно-синього кольору, державний номерний знак Чеської Республіки, НОМЕР_2 , підпалив рідину сірником та вийшов з дворогосподарства, після чого повернувся до домовленого із ОСОБА_8 місця очікування та поїхали з місця події. По виконанню замовлення, а саме знищення чужого майна шляхом підпалу ОСОБА_3 в обумовленому місці з ОСОБА_7 , а саме в центрі с.Білки передав ОСОБА_7 за виконану роботу грошові кошти в сумі 500 доларів США. Внаслідок вчиненого підпалу, автомобіль повністю вигорів та був знищений.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , кваліфіковано за ч.2 ст.194 КК України, а саме умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, суду пояснив, що ніякого відношення до події, яка сталась 29 грудня 2017 року не має. Потерпілого ОСОБА_6 знав раніше, але неприязних стосунків з ним не було, останнім часом просив у потерпілого позичити гроші, той йому відмовив, але це не може бути підставою, щоб обвинувачувати його в даному кримінальному правопорушенні. Також обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що з ОСОБА_8 знайомий, ОСОБА_7 його односельчанин і вони знайомі з дитинства. ОСОБА_7 інколи позичав у нього гроші гривні, так як в останнього хворіла мати. Але ніколи обвинувачений не платив йому за виконану роботу, а саме підпал автомобіля потерпілого ОСОБА_6 . Чи був конфлікт у потерпілого ОСОБА_6 з ОСОБА_8 або ОСОБА_7 не знає. Також зазначив, що відразу після події залишив країну бо йому не було відомо, що відносно нього порушено кримінальне провадження.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , вина обвинуваченого в умисному знищенні чужого майна - транспортного засобу потерпілого ОСОБА_6 , вчиненому шляхом підпалу, підтверджується показами потерпілого та свідків.
Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що його дворогосподарство, розташоване по АДРЕСА_2 , обладнане камерами відеоспостереження. Відеозапис з камер переглядає не часто, приблизно раз на півроку. 29.12.2017 року десь біля 04 години ранку вони з дружиною проснулися від криків. Через вікно побачили, що в будинку пожежа в гаражному приміщені. Так як над гаражем розміщена дитяча кімната в якій спали діти, то дружина почала виводити дітей з приміщення, а старші члени сім`ї стали гасити автомобіль марки «AUDI Q7», який стояв в гаражному приміщенні. Відразу після пожежі, переглянувши запис з відеокамер, побачив як цієї ночі біля будинку проїхав автомобіль та якийсь чоловік зайшов на подвір`я з каністрою в руках, та вчинив підпал машини, яка стояла в гаражі. Чому підпалили його автомобіль не знає. Ніяких боргів перед обвинуваченим ОСОБА_3 він не має. Обвинуваченого він знав раніше. Незадовго до даної події ОСОБА_3 приходив до них у кафе просити в борг гроші, але він йому відмовив. Також потерпілий зазначив про те, що до даного підпалу причетний ОСОБА_3 йому розповів ОСОБА_7 , також саме ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_8 прийняв замовлення від ОСОБА_3 , а після виконаного ОСОБА_3 розрахувався з ОСОБА_7 давши йому 500 дол. США.
Свідок ОСОБА_9 , дружина потерпілого ОСОБА_6 , у судовому засіданні показала, що події мали місце у ніч на 29.12.2017 року. Серед ночі вона почула чиїсь крики. Збудивши чоловіка, вони разом вибігли з будинку та побачили, що горить їхній автомобіль марки «AUDI Q7», який стояв в гаражі. Так як дитяча кімната у будинку розташована над гаражем, то в першу чергу вивели дітей з будинку, бо боялися щоб не вибухнув бензин. Відразу зателефонували в пожарну частину, поліцію та намагалися самотужки погасити вогонь. Після того як загасили пожежу, чоловік разом з працівниками поліції переглянув записи з камери відеоспостереження. При перегляді було встановлено, що до їхнього двору неодноразово на протязі декілька днів під`їжджала машина та невідомий чоловік підходив до огорожі роздивляючись щось у дворі.
Свідок ОСОБА_10 , теща потерпілого ОСОБА_6 , у судовому засіданні показала, що вона проживає разом із своїм чоловіком, дочкою, зятем та їхніми дітьми за адресою АДРЕСА_2 . 28.12.2017 року приблизно о 23.00 год. повернулася з роботи додому та зачинила за собою хвіртку на огорожі на засувний замок. Після третьої години ночі вона прокинулася від вибухів, через вікно побачила, що горить автомобіль «AUDI Q7», який належить її зятеві та на той час був у гаражі. Вибігши з чоловіком на подвір`я почали тушити пожежу, але автомобіль згорів повністю. Також свідок повідомила, що вона бачила неодноразово чужий автомобіль, який стояв недалеко від їх будинку, але тоді цьому значення не придала.
Свідок ОСОБА_7 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий дуже багато років. ОСОБА_3 неодноразово позичав йому гроші (гривні), інколи 300 гривень, інколи 500. Тому свідок мав перед ним боргові зобов`язання. В кінці грудня 2017 року він побачився з ОСОБА_3 , який запропонував йому роботу, а саме вказав, що познайомить його з чоловіком, а той в свою чергу розкаже, яку роботу потрібно зробити. За дану роботу ОСОБА_3 обіцяв 500 доларів США. Через кілька днів, свідок ОСОБА_7 в кафе "Оскар" зустрівся із ОСОБА_8 . Вони вдвох із ОСОБА_8 , на автомобілі останнього, поїхали на вул. Грушевського в м.Іршава, саме ОСОБА_8 показав йому будинок, та повідомив, що він має спалити автомобіль власника будинку. Оскільки він знаходився в скрутному матеріальному становищі, був винен гроші, то погодився. Протягом чотирьох днів підряд вони з ОСОБА_8 під`їжджали до будинку потерпілого ОСОБА_6 в нічний час доби. У автомобілі ОСОБА_8 була каністра з бензином, як пояснив ОСОБА_8 ця каністра для того, щоб спалити машину. Четвертого вечора, 28.12.2017 року, вони знову поїхали в кафе "Оскар", де тривалий час сиділи, а десь під ранок 29.12.2018 приїхавши на місце, ОСОБА_8 дав йому каністру з сумішшю та від`їхав від будинку потерпілого. Зайшовши на подвір`я ОСОБА_7 пішов до гаража, вилив бензин на лобове скло автомобіля «AUDI Q7», поставив каністру на автомобіль, кинув підпалений сірник і запалив машину. Після чого вийшов на вулицю, сів в автомобіль ОСОБА_8 , сказав йому, що все зробив, і вони поїхали додому. Через два дні йому зателефонував ОСОБА_3 , та повідомив де та в скільки годин буде його чекати. При зустрічі ОСОБА_3 дав йому 500 доларів США. Про гроші ні під час останньої телефонної розмови, ні при зустрічі вони з ОСОБА_3 не говорили, обвинувачений його ні про що не питав.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 стверджується також сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або такого, що готується) від 29.12.2017 року ( Т.2 а.с.50-53);
- відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань згідно заяви гр. ОСОБА_11 порушено кримінальне провадження №0000630 за ч.2 ст.194 КК України ( Т.2 а.с. 54);

- 09 липня 2018 року начальником Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування (Т.2 а.с.60-64);

- згідно протоколу огляду місця події від 29.12.2017 року вбачається, що кримінальне правопорушення було вчинено на території дворогосподарства потерпілого ОСОБА_6 . Під час огляду місця події було оглянуте дворогосподарство в АДРЕСА_2 , де всередині гаражного приміщення виявлено та вилучено обгорівший автомобіль марки «AUDI Q7», зразки пожежного сміття, оплавленого скла автомобіля та виконано і вилучено змиви з рами та заднього правого крила автомобіля (Т.2 а.с.66-69);

- актом про пожежу від 29.12.2017 року ( Т.2 а.с.70-71);

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 7/7 від 14.02.2018 року, згідно якого на наданих на дослідження зразках пожежного сміття виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива), встановити вид якого неможливо з причини фізико-хімічних змін його складу ( Т.2 а.с. 72-77);

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 7/8 від 15.02.2018 року, відповідно до якого на наданих на дослідження марлевих серветках, що поіменовані у постанові про призначення експертизи як «змив з рами автомобіля над переднім лівим колесом», «змив з рами автомобіля над переднім правим колесом» та «змив із заднього правого крила із зовнішньої сторони» виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива). Встановити вид виявленого зміненого світлого нафтопродукту неможливо з причини фізико-хімічних змін його складу ( Т.2 а.с. 78-84);

- висновком судового пожежно-технічного експерта виробів № 12/25 від 15.03.2018 року, згідно якого ймовірною причиною виникнення вогню в автомобілі марки «AUDI Q7», темно-синього кольору державний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_3 , є занесення стороннього джерела запалювання (сірник, свічка, запальничка, факел) на горючу рідину (нафтопродукти (бензин, гас, дизельне паливо) нанесену на горючі матеріали транспортного засобу. Осередок пожежі розташований на транспортному засобі марки «AUDI Q7», державний номерний знак НОМЕР_3 , а саме: в передній частині автомобіля між лобовим склом та моторним відсіком (Т.2 а.с. 85-93);

- висновком про вартість колісного транспортного засобу від 14.03.2018 року, згідно якого ринкова вартість не розмитненого транспортного засобу марки «AUDI Q7», державний номерний Чеської Республіки НОМЕР_3 , 2007 року випуску, станом на 29.12.2017 року становить 307 195 гривень 00 копійок ( Т.2, а.с. 94-95);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.04.2018 року з ОСОБА_7 , проведеним на запис за допомогою відеокамери "Сanon" ( Т.2 а.с. 96-99);

- протоколом дослідження інформації отриманої при застосування технічних засобів від 09.07.2018 (Т.2, а.с. 111-113).

При викладених обставинах, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - умисне знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.194 КК України, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпечності і тяжкість скоєного злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого: згідно вимоги про судимість ОСОБА_3 є особою, що не має судимостей. Відповідно до висновку досудової доповіді Мукачівського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 23.10.2020 (Т.2 а.с.78-81) зазначено, що орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №11965 від 24.09.2021 у ОСОБА_3 встановлено діагноз: застійна серцева недостатність зі зниженою систолічною функцією, двобічний гідроторакс, асцит, стенокардія з документально підтвердженим спазмом, атеросклеротична хвороба серця нативних вінцевих артерій, кардіосклероз атеросклеротичний та постінфарктний (2013, 2019 рр), гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця з серцевою недостатністю ІІІ ст., ІІ ст., ризик дуже високий.
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено.
Обставини, які обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.
Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.194 КК України. Разом із тим, суд при визначені міри покарання бере до уваги дані про особу, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 на даний час хворіє, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого: № 12564/1187 від 23.12.2019 (Т.2. а.с.134-135), №12564/1187 від 08.01.2020 (Т.2. а.с.136-139), №4729/432 від 08.07.2020 (Т.2. а.с.140-144), № 9852 від 07.10.2020, (Т.1. а.с.107), №423 від 19.01.2021 (Т.1.а.с.129), №3713 від 05.04.2021 (Т.1. а.с.204-206) та №11965 від 24.09.2021 (Т.2. а.с. 168-169) потребує постійного лікування та нагляду лікарів, тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 червня 2020 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід з визначенням розміру грошової застави у сумі 42040 гривень. (Т.2. а.с. 126-128). Грошову заставу по даному кримінальному провадженню у сумі 42040 грн. внесено 25.06.2020 року, та відповідно до квитанції №0.0..1 від 25.06.2020 року в графі «призначення платежу» зазначено, що грошова застава внесена від ОСОБА_12 за ОСОБА_3 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави необхідно залишити до вступу вироку в законну силу.

Після набрання вироку законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді застави, суд вважає, необхідно скасувати та у відповідності до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, грошову заставу у сумі 42040 грн. повернути заставодавцеві ОСОБА_12 .

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 182, 370, 374, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді застави скасувати після набрання вироком законної сили, та повернути грошову заставу у сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 коп., що внесена відповідно до квитанції №0.0..1 від 25.06.2020, заставодавцеві ОСОБА_12 .

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1