Справа № 646/5127/21
№ провадження 1-в/646/306/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.09.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
представника установи виконання покарань ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
секретар судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» заяву
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колібаш Вулканештського району Республіки Молдова, громадянина Румунії та Республіки Молдова, засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року за п.1 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі,
про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення,

у с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Диканівська виправна колонія (№12)», звернувся до суду із заявою, в якій просить зарахувати йому у строк покарання, призначеного за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року, строк перебування у місцях попереднього ув`язнення з 05 липня 2019 року по 12 вересня 2019 року, з 06 листопада 2019 року по 05 березня 2021 року та з 15 березня 2021 року по 06 квітня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений у судовому засіданні просив клопотання задовольнити.
Захисник у судовому засіданні підтримав позицію засудженого та просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що вказані періоди часу, у які засуджений перебував у СІЗО у зв`язку із етапуванням та ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, не є, відповідно до перелічених у абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року) попереднім ув`язненням, оскільки вирок стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили 04 жовтня 2018 року, та після вказаної дати розпочалась стадія виконання вироку.
Представник Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у судовому засіданні залишив рішення на розсуд суду.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Положеннями частини 5 статті 72 КК України передбачено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що діяла станом на 20 червня 2017 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, здійснюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок.
Відповідно до вимог абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20 червня 2017 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З 21 червня 2017 року набрали чинності зміни до згаданої норми КК України, внесені Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до яких термін попереднього ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі з розрахунку день за день або за правилами, передбаченими частиною 1 статті 72 КК.
При цьому, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, у разі якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частина 5 статті 72 КК України в попередній редакції.
Згідно з ч.ч. 5,6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Таким чином, строк попереднього ув`язнення, виходячи з аналізу положень частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII та Закону України «Про попереднє ув`язнення», складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.
При цьому, згідно з частинами першою та другою статті 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. За положеннями частини четвертої статті 532 КПК України судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Суд встановив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року за п.1 ч.2 ст.115 КК України до 14 років позбавлення волі. ОСОБА_4 визнано невинуватим та виправдано у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведенням, що в його діянні є склад цього злочину. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання, а саме з 02 травня 2013 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 02 травня 2013 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04 жовтня 2018 року вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року залишено без змін.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року набрав законної сили 04 жовтня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів особової справи на засудженого, ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 січня 2019 року було відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року й ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2018 року та прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 .

З матеріалів особової справи слідує, що на підставі ухвал Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 21 червня 2019 року та від 04 липня 2019 року ОСОБА_4 , який утримується під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор», було доручено доставити під вартою в судові засідання Касаційного кримінального суду Верховного Суду на 04 липня 2019 року та на 12 вересня 2019 року для участі у розгляді справи судом касаційної інстанції.

На підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_4 етаповано з Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для надання можливості ознайомитися в суді з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 лютого 2021 року засудженого ОСОБА_4 етаповано з Державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)» до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та запропоновано засудженому взяти участь у касаційному розгляді провадження дистанційно, тобто дати пояснення в режимі відеоконференції в порядку, передбаченому ст.336 КПК України.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 квітня 2021 року вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_4 залишено без змін.

Аналізуючи письмові матеріали справи суд дійшов висновку, що засудженому ОСОБА_4 зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2017 року, у межах якого до засудженого було застосовано попереднє ув`язнення, повністю зарахований строк попереднього ув`язнення з 02 травня 2013 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вимоги засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк покарання періодів його перебування з 05 липня 2019 року по 12 вересня 2019 року, з 06 листопада 2019 року по 05 березня 2021 року та з 15 березня 2021 року по 06 квітня 2021 рокув Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку у касаційній інстанції та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, тобто після набрання вироком законної сили, є безпідставними, оскільки з моменту набрання вироком суду законної сили попереднє ув`язнення обвинуваченого припиняється, а сам він відповідно до ст.43 КПК України набуває статусу засудженого, а тому положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) на нього не поширюється, за винятком перебування такої особи в тих установах для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбуття покарання часу перебування в місцях попереднього ув`язнення не підлягає задоволенню, оскільки визначені засудженим терміни перебування в установах попереднього ув`язнення не підлягають зарахуванню у строк покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складений 06 вересня 2021 року.
Суддя ОСОБА_1