Справа № 591/3277/21
Провадження № 1-кс/591/2839/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників володільця майна ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000095від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що під час досудового розслідування встановлено, що СФГ «Урожай» здійснює діяльність з сушки та очистки зернових культур на власних елеваторних потужностях за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (зерносушарки та циклони) за місцем проведення господарської діяльності в с.Андріяшівка, с.Василівка, с.Ярошівка Роменського району Сумської області, в результаті чого здійснюються викиди, що можуть створювати небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

На підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми про надання дозволу на проведення огляду, 08.10.2021 в межах села Ярошівка Роменського району Сумської області, за участі представників СФГ «Урожай» проведено огляд двох стаціонарних джерел викидів (зерносушарок), які використовує вказане господарство у своїй діяльності, в ході якого зафіксовано факт використання вказаних стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин (зерносушки) без передбачених дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Оскільки вказані зерносушарки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, а СФГ «Урожай» можуть вчинятися дії, спрямовані на приховування, знищення вищевказаних слідів своєї протиправної діяльності, існує необхідність у забороні користування та розпорядження вказаним майном.

З огляду на викладене, просив накласти арешт на майно стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря два комплекси сушки зернових культур, що належать СФГ «Урожай», та розташовані в межах села Ярошівка Роменського району Сумської області за географічними координатами Y 50.519150 X 33.453206, встановивши заборону на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Представники власника майна заперечили проти клопотання, вважає що вимоги про арешт майна є необґрунтованими, оскільки не додано доказів того, що внаслідок використання СФГ «Урожай» зерносушарок відбулось забруднення повітря, тобто вчинено злочин, передбачений ч.1 ст. 241 КК України; з дня внесення відомостей до ЄРДР і на даний час не відібрані проби для проведення лабораторних вимірювань для з`ясування чи здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; постанова про визнання речовим доказом вилученого майна слідчим не прийнята, не доведені ризики знищення чи перетворення майна, а подане клопотання спрямоване лише на зупинення діяльності підприємства.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів прави вбачається та в судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області проводить досудове розслідування кримінального провадження за №0000095 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України.

Основним видом діяльності СФГ «Урожай» є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культурі насіння олійних культур.

Доданими до клопотання документами підтверджується, що вказане господарство здійснює свою діяльність за відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

На підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми про надання дозволу на проведення огляду, 08.10.2021 в межах села Ярошівка Роменського району Сумської області, за участі представників СФГ «Урожай» проведено огляд двох стаціонарних джерел викидів (зерносушарок), які використовує вказане господарство у своїй діяльності, в ході якого зафіксовано факт використання вказаних стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин (зерносушки) без передбачених дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Стаття 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Крім цього, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З аналізу процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор подаючи клопотання про арешт майна повинні довести завдання арешту майна, а саме те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Доведеною повинна бути і мета щодо такого майна, передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, слід зазначити, що як клопотання так і додані до нього документи підтверджують здійснення діяльності СФГ «Урожай» без отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.
Водночас, об`єктивною стороною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 241 КК України є забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря шляхом насичення його певними речовинами та матеріалами внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей або довкілля, а не провадження діяльності без отримання спеціальних дозволів.
При цьому, з 28.04.2021 і до моменту розгляду даного клопотання органом досудового розслідування не проведено відповідних вимірювань, не здійснено відбір зразків з печей чи інших частин зерносушарок на підтвердження, що СФГ «Урожай» здійснюється діяльність із забруднення, тобто надходження в атмосферне повітря шкідливих речовин у концентраціях, які перевищують встановлені державою екологічні стандарти, огляд проведено без залучення спеціалістів в екологічній сфері.
Тобто, ані клопотання, ані долучені до нього матеріали не містять належного підтвердження, що СФГ «Урожай» здійснює небезпечні викиди в атмосферне повітря понад встановлену норму, а відтак не надано достатніх та належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування вказує у клопотанні про арешт майна.
Також представником СФГ «Урожай» повідомлено, що підприємство працює безперервно на даний час, оскільки сезон збору урожаю, тому вважаю недоведеним і існування будь-яких ризиків, передбачених ч.2, 11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 94, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1