ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження №000058 від 08.10.2021 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не одруженого, не працюючого, який народився у м. Дніпро, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 07 жовтня 2021 року приблизно об 14 годині 30 хвилин, перебуваючи біля буд. 105 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, побачив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_6 , яка йшла по пр. Слобожанському в м. Дніпро, тримаючи в руці мобільний телефон марки «Redmi А9». Після чого, у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону марки «Redmi А9», який він визначив предметом свого злочинного посягання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), прослідував за ОСОБА_6 до двору будинку №105 по пр. Слобожанському, де діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, наблизився до останньої та, шляхом ривку, вихопив з її рук мобільний телефон марки «Redmi А9», вартістю 2719 гривень 15 копійок.
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд.
Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_3 , 09 жовтня 2021 року близько о 12 годині 10 хвилин, проходячи повз Комунальний заклад освіти «Середньої загальноосвітньої школи №121» ДМР, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Г. Корольової, буд. 14Г, помітив раніше незнайому йому неповнолітню ОСОБА_7 , яка тримала у руках мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S 2/32 GB» в корпусі синього кольору.
В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме мобільного телефону «Samsung Galaxy A10S 2/32 GB», який він визначив предметом свого злочинного посягання.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинюючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, розуміючи, що його дії є відкритими для оточуючих, наблизився до ОСОБА_7 , та, шляхом ривку, вихопив з її рук мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S 2/32 GB», вартістю 2300 гривень.
Далі, обвинувачений ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, до кінця, з місця скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном втік, розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у:
- відкритому викраденні чужого майна (грабіж), тобто у скоєнні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 186 КК України;
- відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, тобто у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчинених злочинах визнав повністю, у скоєному щиро покаявся та пояснив суду, що має скрутне матеріальне становище та 07 жовтня 2021 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, перебував біля буд. 105 по пр. Слобожанському в м. Дніпро, де побачив раніше незнайому ОСОБА_6 , яка тримала в руці мобільний телефон марки «Redmi А9», який він вирішив викрасти. Після чого він наблизився до ОСОБА_6 , шляхом ривку, вихопив з її рук мобільний телефон марки «Redmi А9», та з місця скоєння злочину втік. Далі, 09 жовтня 2021 року близько о 12 годині 10 хвилин, проходячи біля школи №121, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Г. Корольової, буд. 14Г, він помітив раніше незнайому ОСОБА_7 , яка тримала у руках мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», який він вирішив викрасти. Після чого він підійшов до ОСОБА_7 , шляхом ривку вихопив мобільний телефон, та з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що ОСОБА_6 є її донькою та 07 жовтня 2021 року коли її донька повернулась зі школи додому, то повідомила, що невідомий чоловік вихопив у неї мобільний телефон та втік, у зв`язку з чим вони звернулись до поліції.
Від потерпілої ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд кримінального провадження без її участі.
За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілої ОСОБА_5 , та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При визначенні заходу примусу - покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , яке буде необхідне та достатнє для виправлення та запобіганню нових злочинів, суд з урахуванням принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, та сприянню досягнення справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, а також особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч.2 ст. 50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , його відношення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення покарання без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати на залучення експерта спеціалізованої державної установи стягуються на користь держави, а можливість стягнення з обвинувачених витрат на проведення експертиз на користь судових експертів діючим кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження у провадженні було проведено дві судово-товарознавчі експертизи, а саме експертиза № 4063 від 18 жовтня 2021 року та експертиза № 4064 від 18 жовтня 2021 року проведені експертом ОСОБА_9 , який згідно реєстру атестованих судових експертів не є фахівцем державної спеціалізованої установи, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 коштів витрачених за рахунок проведення зазначених експертиз.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ст.186 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;
- за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів, обравши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначив покарання, у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_3 залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ - компакт-диски з камер відеоспостереження, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Redmi А9», залишити потерпілій ОСОБА_5 , як власниці.
Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1