Справа № 539/463/22
Провадження № 1-кп/539/128/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2022 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засулля, Лубенського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше судимого:
26.01.2022 Хорольським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
23 грудня 2021 року в період часу з 02 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв. (точного часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відпочивали розпиваючи спиртні напої.
Перебуваючи у кімнаті вказаної квартири, ОСОБА_4 помітив на тумбочці мобільний телефон «DOOGEE S58PRO», належний ОСОБА_5 , який він вирішив таємно викрасти.
Після цього, ОСОБА_4 , повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «DOOGEE S58PRO», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/541-ТВ від 14.01.2022 року - 4025 грн. 60 коп., що належить ОСОБА_5 , після чого, разом із викраденим майном покинув квартиру, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4025 грн. 60 коп.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, у вчиненому кається.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд, за згодою учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв розкриттю злочину, і визнає це обставинами, які пом`якшують покарання.
Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює та всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, судом встановлено, що даний злочин ОСОБА_4 вчинив до ухвалення вироку Хорольським районним судом Полтавської області від 26.01.2022 , яким його засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до частин 1, 4 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тож враховуючи вищевикладене остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно визначити згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим призначеним за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 26.01.2022.
Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. Такий висновок суду цілком узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у рішенні від 23 вересня 2019 року, провадження № 51-2631км19.
Разом із цим, слід зазначити, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.
Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, визнання вини обвинуваченим, думку потерпілого, який не наполягає на призначенні ОСОБА_4 реальної міри покарання, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.
Відповідно до ст.76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.Документально підтверджені витрати на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі;
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суровим, призначеним за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 26.01.2022 і остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком терміном 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-22/541-ТВ від 14.01.2022 у розмірі 686 грн. 48 коп.
Речовий доказ по справі: мобільний телефон «DOOGEE S58PRO», що знаходиться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_5 залишити йому, як йому належний.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1