Справа № 574/492/20
Провадження №1-кп/584/33/21
УХВАЛА

30.11.2021 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Путивль клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000073 від 11 березня 2020 року за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Миколаївка Буринського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

встановив:

Судом отриманий затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні №№0000073 від 11 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за таких обставин. ОСОБА_4 5 березня 2020 року у нічний час, перебуваючи у себе вдома по АДРЕСА_1 , вирішив незаконно заволодіти зерном, належним потерпілому ОСОБА_6 , яке знаходилося у складському приміщенні, розташованому по АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , в той же день та час, взявши із собою поліетиленові мішки, ліхтар та зв`язку ключів, прийшов до складського приміщення ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 та шляхом підбору ключа до навісного замка відкрив двері та зайшов середину складського приміщення. Перебуваючи всередині ОСОБА_4 таємно, умисно, з корисливою метою викрав 73 кг вівса, вартістю 328 грн. 50 коп., насипавши його в 4 поліетиленові мішка. Після скоєного ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Факт скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в судовому засіданні підтверджено дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколом обшуку від 11 березня 2020 року, з якого вбачається, що в господарстві ОСОБА_4 було виявлено та вилучено викрадений овес, а також протоколами проведення слідчих експериментів зі свідком ОСОБА_7 та ОСОБА_4 від 31 березня 2021 року, в ході яких вони продемонстрували, як саме ОСОБА_4 викрав овес зі складського приміщення ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №371 від 13 вересня 2021 року, ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, виявляв ознаки рекурентного депресивного розладу, стан ремісії, не виявляв якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням рекурентним депресивним розладом, поточний епізод помірної тяжкості, не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 потребує лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом.

29 листопада 2021 року до Путивльського районного суду Сумської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 11 березня 2020 року відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не зміг висловити свою думку щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні заявила, що не заперечує проти застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, оскільки він, дійсно, потребує лікування.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, опитавши ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження і наявні в них докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або в стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №371 від 13 вересня 2021 року, на час проведення експертизи ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням рекурентним депресивним розладом, поточний епізод помірної тяжкості, не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 потребує лікування в психіатричній лікарні зі звичайним наглядом (а.с.68-71).

Частиною 2 ст.19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Частиною 3 ст.94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, однак на даний момент він перебуває у стані неосудності, і відповідно до висновку судово-психіатричного експерта ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, суд дійшов висновку про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у справі: 73 кг вівса, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , слід дозволити використовувати на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст.100, 124, 371, 372, 392, 393, 395, 512, 513, 516 КПК України, суд

ухвалив :

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні №0000073 від 11 березня 2020 року до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази: 73 кг вівса, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - дозволити використовувати на власний розсуд.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1