Справа № 521/197/22
Номер провадження:1-кс/521/170/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., при секретарі Шудрі Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

З клопотання вбачається, що 29.12.2021 до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_1 про те, що приблизно з 09:00 години до 11:00 години 29.12.2021, невстановлена особа, перебуваючи в реабілітаційному центрі за адресою: М. Одеса, вул. Гайдара, буд. З, та на території автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала деталі кавових автомашин. Сума майнової шкоди 10000 гривень. (ЄО 36508)

В ході проведення досудового розслідування у формі дізнання, 30.12.2021 року, громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав співробітникам поліції відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП В Одеській області під відеозапис та в присутності понятих: монето приймач модель G46.F4448/0-156 зі шнуром живлення; монето приймач модель 046.Г4880/0-140; купюро приймач V7-32Т1М-ЕUR3-S; купюро приймач S7- 22YЗМ-ЕUR3; купюро приймач VК16669767, які в подальшому було вилучено у сейф пакет №7307550. Надалі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав співробітникам поліції відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП В Одеській області редуктор, спойлер з насосом модель ЕТур ЕХ5(С8М6294),кавову групу з насосом та ще один редуктор, які вилучено та поміщено де сейф пакету №7307551.

Вбачається необхідність в накладанні арешту на майно, а саме на: монето приймач модель G46.F4448/0-156 зі шнуром живлення; монето приймач модель G46.F4880/0-140; купюро приймач V7-32TlM-EUR3-S; купюро приймач S7-22YЗМ-EUR3; купюро приймач VК16669767, які в подальшому було вилучено у сейф пакет 7307550 та редуктор, спойлер з насосом модель ЕТур ЕХ5(СSМ6294),кавову групу з насосом та ще один редуктор, які вилучено та поміщено до сейф пакету №7307551, які є предметом скоєння кримінального проступку з метою заборони розпоряджатися вказаним майном, а також з метою недопущення знищення, продажі, чи приховування обставин, які мають важливе значення для проведення досудового розслідування в рамках кримінального провадження.

Згідно п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, являється його предметом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини 2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення:!) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважав, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна. Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання органу досудового розслідування про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною права на відчуження та розпорядження речей, які добровільно видав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , співробітникам поліції відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП В Одеській області під відеозапис та в присутності понятих, а саме на: монето приймач модель G46.F4448/0-156 зі шнуром живлення; монето приймач модель G46.F4880/0-140; купюро приймач V7-32Т1М-EUR3-S; купюро приймач S7- 22Y3M-EUR3; купюро приймач VK16669767, редуктор, спойлер з насосом модель ЕТур ЕХ5(СSМ6294), кавову групу з насосом та ще один редуктор, з правом користування переліченим майно.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: І.О. Поліщук