Справа № 545/2678/21
Провадження № 1-в/545/391/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтава у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області справу за клопотанням засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта: професійно-технічна, уродженця м. Путивиль, Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, до засудження не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 12.05.2015р., Путивльським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 189, ст. 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув частину призначеного покарання і став на шлях виправлення.

Від засудженої особи та представника адміністрації установи БВК № 16 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечив, виходячи з того, що засуджений не досяг необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 2 стягнення перед настанням пільги УДЗ та 3 заохочення, тому відсутні підстави для задоволення клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи подані заяви, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до такого висновку.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 є засудженим, 26.06.2019 року, Путивльським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 01.08.2019 року, кінець строку 01.02.2023 року.

Також встановлено, що засуджений ОСОБА_4 перебуває у місцях позбавлення волі, а саме: з 02.08.2019 у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

Окрім цього з 11.09.2019 року засуджений, ОСОБА_4 відбуває міру кримінального покарання у ДУ Божківська виправній колонії № 16 та за час відбування покарання засуджений має три заохочення та два стягнення перед настанням пільги УДЗ, що вказує на небажання засудженої особи ставати на шлях виправлення.

Згідно Характеристики затвердженої в.о. начальника БВК № 16, встановлено, що засуджений ОСОБА_4 заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання згідно статті 81 КК України.

Також судом встановлено, що:

1) рішенням комісії ДУ «БВК № 16» від 30.06.2020р., засудженому ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення;

2) рішенням комісії ДУ «БВК № 16» від 19.10.2020р., засудженому ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні ст.ст. 100, 101 КВК України, так як засуджений не став на шлях виправлення;

3) рішенням комісії ДУ «БВК № 16» від 20.05.2021р., засудженому ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення;

Отже, суд вважає встановленим той факт, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 , вперто не бажає ставати на шлях виправлення, а тому висновок ДУ «БВК №16», від 31.08.21р. про те, що засуджений ОСОБА_4 , став на шлях виправлення є хибним та не може бути взятий судом, як доказ виправлення засудженої особи.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ( 2341-14 ).

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд враховує особу засудженого, відомості щодо його посередньої поведінки, та виходячи з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань є виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

За таких підстав суд вважає, що засуджений своє посередньою поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення і у суду відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання, а тому у задоволенні клопотання засудженого, - слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 537 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя
Полтавського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1