Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

23 листопада 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року у справі за заявою засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
В поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах засудженого ОСОБА_6 покликається на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Зазначає, що засуджений ОСОБА_6 усвідомив ті дії, які вчинив, а також усвідомлює, що вони є протиправними та такими, що засуджуються суспільством, після відбуття покарання останній має бажання створити міцну, дружню та люблячу сім`ю, у якій члени родини ставляться один до одного з повагою, прагне займатися суспільно-корисною роботою на благо інших осіб на благодійній основі, стати на облік до Державної служби зайнятості.

Перебуваючи у місцях позбавлення волі постійно займається самоосвітою, читає книги, які є доступні у бібліотеках виправних колоній та слідчих ізоляторах. Велику роль та провідну нішу у його перевихованні займає релігія.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо. В цілому він дотримується правил внутрішнього розпорядку установи, правил поведінки в установі. Має охайний зовнішній вигляд.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення самого засудженого та його захисника, чим залишив без належного розгляду позитивні факти та докази стосовно засудженого.

Просить скасувати ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року та постановити в апеляційному порядку нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах засудженого, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким в розумінні положень ст. 82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття відповідного строку покарання, свідченням чого є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання протягом всього періоду, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні заяви засудженого, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на підставі повного та всебічного вивчення усіх даних про особу засудженого, матеріалами справи не доведено, що останній став на шлях виправлення та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, на даній стадії відбування покарання буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин та виконання мети кримінального покарання, визначеної в ч.2 ст. 50 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що засуджений ОСОБА_6 протягом відбування покарання з 2017 року мав 28 дисциплінарних стягнень, заохочення відсутні, врахувавши, що рішеннями адміністративної комісії Катеринівської ВК 46 від 25.09.2020р., ОСОБА_6 визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не довів його.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції прокурор наголосив, що до засудженого за період відбування покарання було застосовано 29 дисциплінарних стягнень, з яких 5 разів за злісні порушення було застосовано такий захід стягнення як ДІЗО.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених і запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, а й безпосередньо кару засудженого, а тому враховуючи дані, що характеризують особу засудженого, колегія суддів вважає явно передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.
Дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
Наведені дані стосовно засудженого стороною захисту в апеляційній скарзі, яка підтримана захисником і засудженим в судовому засіданні апеляційної інстанції, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, так як зазначені обставини не є, відповідно до вимог ст. 82 КК України, безумовними підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ніяким чином не доводить того, він став на шлях виправлення.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції всіх обставин справи, являються безпідставними, оскільки судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного та обґрунтованого рішення.
При цьому суд апеляційної інстанції зважає і на те, що висновок про наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким має ґрунтуватись не лише на оцінці відомостей, що характеризують особу засудженого за час відбування покарання, а і на підставі відомостей про попередні судимості та тяжкість вчинених особою злочинів.
Колегія суддів вважає, оцінюючи вказані відомості про особу засудженого в цілому та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, кількість застосованих дисциплінарних стягнень, відсутність заохочень, наявність попередніх судимостей, зокрема, за злочини проти власності (ч.3 ст. 185, , ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 186 КК України), що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, так як ОСОБА_6 не довів, а судом не встановлено, з урахуванням перевірених матеріалів справи, що він став на шлях виправлення в обсязі, достатньому для заміни покарання більш м`яким.
За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції стосовно засудженого ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2021 року, якою відмовленоу задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3