Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/9353/18
У Х В А Л А

19 липня 2018 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в місті Києві, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7,
про арешт майна у кримінальному провадженні № 000133 від за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України , -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 звернувся з до суду клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно у вказаному кримінальному провадженні.
Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000133 від за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України . Під час досудового розслідування проведеними слідчими та процесуальними діями органом досудового розслідування встановлено коло осіб, причетних до вчинення даного злочину. З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження просить накласти арешт.
Слідчий використав своє право на участь в судовому засіданні, подавши заяву, в якій просить задовольнити клопотання з підстав, наведених в ньому, та розглянути справу за його відсутності в зв`язку із зайнятістю в проведенні невідкладених слідчих дій.
На підставі ст.172 ч.2 КПК України клопотання розглянуто без повідомлення підозрюваного.
Вивчивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000133, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, за фактами шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна.
Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Київською місцевою прокуратурою № 7.
Приписами ст.170 ч.1 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст.170 ч.2 п.3 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Згідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Відповідно до санкції ч.4 ст.190 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна.
За таких обставин, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду додаткового покарання у разі засудження за вчинення кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваній, виникла необхідність у накладенні арешту на належне йому майно.
Враховуючи те, що під час досудового розслідування було встановлено, що дії підозрюваного були спрямовані на вчинення особливо тяжкого корисливого злочину, оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані у клопотанні майно може бути конфісковані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження вказаного у клопотанні майна.
Зважаючи на те, що вказані в клопотанні підстави для арешту відповідають закону, в судовому засіданні слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане рухоме майно, то клопотання органу досудового розслідування є обґрунтованим та заснованим на законі, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167, 168, 170-173, 175 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві, погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 - задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1