cправа № 570/2397/20
провадження № 1-кс/570/991/2021
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2021 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри 10) клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000760

про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на закриття кримінального провадження за ч.2 ст.286 КК України, ОСОБА_3 у поданому 01 грудня 2021 року клопотанні просить скасувати арешт на автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 зареєстрований на нього.

Особу, яка заявила клопотання, та особу, за клопотанням якої було арештовано майно належним чином повідомлено про розгляд клопотання про скасування арешту майна, однак у судове засідання вони не з`явилися. Зважаючи на дані обставини, беручи до уваги встановлені строки розгляду клопотання, приходжу до висновку про можливість розглянути клопотання на підставі наданих доказів за відсутності учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані матеріали справи, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рівненського ВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000760 і накладено арешт на автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000760 від 29 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 .

Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність.

Згідно з п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована ст.391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою у пункті першому від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» конкретизовано, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

За таких обставин очевидно, що власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення.

Особу, яка заявила клопотання - ОСОБА_3 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, однак у судове засідання він не з`явився.

Враховуючи неявку ОСОБА_3 у судове засідання, у слідчого судді відсутні можливості перевірити чи є особа, яка заявила клопотання про скасування арешту майна, власником автомобіля марки Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, тому немає підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до роз`яснень п.13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000760.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1