Справа № 308/5777/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перекладача ОСОБА_12 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/499/21, за апеляційними скаргами: захисників - адвокатів ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та доповнену апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2021.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою, щодо:
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Абрикосівка Херсонської області, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимого, обвинуваченого у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.14, ст.113, ч.2 ст. 28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України;
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м.Кіровоград, мешканця АДРЕСА_2 , учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), військового пенсіонера, інваліда 3 групи, не судимого, обвинуваченого у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.14, ст.113, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.258, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України;
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 (з його слів), громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, в порядку ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.14, ст.113, ч.2 ст.258, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено до 04.12.2021 включно.

-2-

В ухвалі вказується на те, що з об`єднаного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі зібраних доказів обгрунтовано обвинувачуються органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1, ст.14, ст.113, ч.2 ст.258, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.28, ч.2 ст.194, крім того ОСОБА_8 також обгрунтовано обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме в організації та вчиненні готування до диверсії, тобто вчинення з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, за попередньою змовою групою осіб, носіння, зберігання, придбання, вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, за попередньою змовою групою осіб, організації та вчиненні терористичного акту, тобто вибуху, що заподіяв значної майнової шкоди, з метою провокації міжнародного ускладнення, за попередньою змовою групою осіб, умисному знищенні та пошкодженні чужого майна, вчинених шляхом вибуху, за попередньою змовою групою осіб, у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою і який надає права. При цьому в ухвалі зазначається проте, що стороною обвинувачення доведено наявність передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, зокрема можливості переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілу сторону, свідків, експертів у кримінальному провадженні, а також іншого підозрюваного, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому суд взяв до уваги те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, зокрема санкція яких передбачає позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, яке має значний ступінь суспільної небезпеки, та значний резонанс у суспільстві, враховує особу обвинувачених: ОСОБА_7 є учасником бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), військовий пенсіонер, інвалід 3 групи, раніше не судимий; ОСОБА_6 є учасником бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, а також стан здоров`я обвинувачених, ОСОБА_8 в порядку ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та матір інваліда 3 групи постраждалої від Чорнобильської АЕС. Крім того, колегією суддів враховано і те, що процесуальна поведінка обвинувачених, не сприяє переконанню того, що останні бажають як найшвидше довести необґрунтованість обвинувачення, а їхні дії направлені на затягування розгляду кримінального провадження, про що свідчать неодноразові заявлення безпідставних, однотипних відводів колегії суддів. Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу продовжують існувати і на даний час, судове провадження не закінчено, а тому застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки та запобіганню вищевказаним ризикам. Також на переконання суду, навіть якщо обвинувачені й не мають на меті ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші злочини, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, та у контексті даного кримінального провадження є ймовірність того, що обвинувачені можуть вдатися до дій, які будуть перешкоджати судовому розгляду і їх запобіганню буде достатнім лише

-3-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, в ухвалі вказується на те, що обраний ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, а тому суд клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та особисте зобов`язання вважає необґрунтованими, і з урахуванням сукупності викладених обставин щодо тривалості перебування обвинувачених під вартою, даних про особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в силу характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, - дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання обвинувачених під вартою. Разом з тим, врахувавши, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень насильницького характеру, внаслідок яких могла бути спричинена загибель осіб, суд також дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави. Тому, в задоволенні клопотань сторони захисту відмовлено, а клопотання сторони обвинувачення задоволено та продовжено обвинуваченим строк тримання під вартою.
В апеляційних скаргах:
- захисник - адвокат ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що утримання ОСОБА_6 під вартою майже 43 місяці та подальше його тримання під вартою не виправдовується ні завданнями кримінального судочинства, ні цілями кримінального провадження. Таке тривале утримання особи під вартою на його думку, суперечить як ряду рішень Європейського суду з прав людини, так і нормам кримінального процесуального законодавства України, новелою якого було недопущення випадків тривалого утримування осіб під вартою без вироку суду. Більш того, конкретним рішенням Європейського суду з прав людини від 20. 05. 2021 у справі «Кондратенко проти України», визнано надмірним тривалість запобіжного заходу при розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_7 , а з огляду на те, що затримані вони були одним днем, утримання ОСОБА_6 під вартою також суперечить даному рішенню Європейського суду з прав людини та виходить за рамки будь-яких правових норм. Вказує на те, що утримання ОСОБА_6 під вартою майже сорок два місяці без рішення суду про його винуватість, виходить за межі розумних строків, а запобіжний захід не є покаранням, а має лише на меті забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Попри застереження Європейського суду з прав людини, наразі, виникла ситуація, коли тривалість запобіжного заходу перейшла всі розумні та допустимі строки й фактично обвинувачений відбуває покарання за злочини, винність якого не встановлена вироком суду. Разом з тим, звертає увагу і на те, що суд першої інстанції достеменно знаючи про існування рішення ЄСПЛ, очевидну необґрунтованість клопотання прокурора, всупереч Конституції України й нормам кримінального процесуального законодавства України, які визнають рішення Європейського суду з прав людини обов`язковим для врахування й виконання судами України, постановив ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 . Разом з тим, суд першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, не врахував і окрему думку суддів Закарпатського апеляційного суду з приводу того, що таке надмірне тримання обвинувачених під вартою без рішення суду, недоведеність зі сторони обвинувачення наявності ризиків й можливості забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених іншими, не пов`язаними з тримання під вартою, запобіжними заходами, а також те, що обвинувачені стали
-4-
заручниками ситуації та вимушені знаходитись в неволі через непрофесіоналізм суддів, прокурорів та слідчих. Окрім того зазначає, що прокурор вказує про існування одних і тих же ризиків, які нічим не підтверджені, всупереч позиції Європейського суду з прав людини не наводить нових, а також того, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених. Попри зазначене звертає увагу, що в матеріалах справи є достатньо доказів та підстав, які вказують на те, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 може бути змінений на більш м`який без шкоди для реалізації завдань кримінального провадження. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, звільнивши останнього з-під варти негайно в залі суду;
- захисник - адвокат ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що ОСОБА_7 близько трьох з половиною років утримується під вартою без вироку суду, що є занадто тривалим проміжком часту. Вагомим захисник вважає і те, що відсутні підстави для тримання обвинуваченого під вартою; відсутні ризики та докази про існування таких; внаслідок об`єднання матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 з кримінальними провадженням щодо ОСОБА_6 й ОСОБА_7 , майже через три роки судовий розгляд розпочато заново; існування окремих думок суддів Закарпатського апеляційного суду, наявність рішення Європейського суду з прав людини у справі Кондратенко проти України та факт виконання вказаного рішення Міністерством юстиції України. Наголошуючи на відсутності ризиків, заявлених прокурором у клопотанні, захисник посилається на те, що обвинувачений не має намірів переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки дана стадії кримінального провадження є давно завершеною та справа знаходиться на розгляді в суді. Від суду він також не переховуватиметься, оскільки має наміри довести свою невинуватість, стан здоров`я ОСОБА_7 свідчить про те, що він потребує постійної кваліфікованої медичної допомоги, що в умовах переховування буде неможливим, при цьому прокурором жодним доказом не доведено наявність ризику переховування ОСОБА_7 від суду. Окрім того, ОСОБА_7 не може фізично впливати як на потерпілого, оскільки таким визнано юридичну особу, а представник потерпілої особи вже допитаний в судовому засіданні 23. 06. 2021, так і на іншого підозрюваного й свідків, оскільки частина з них допитана у даному кримінальному провадженні ще до часу його об`єднання з кримінальним провадженням щодо ОСОБА_8 , а решта свідків, про допит яких клопотав прокурор, проживає в різних областях України, що, враховуючи незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , робить неможливим будь-який вплив на них. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчиненого, то така заява прокурора є голослівною, тим паче, що ОСОБА_7 раніше не судимий, захищав Батьківщину. Окрім того, захисник наголошує на тому, що ОСОБА_7 вже тривалий час утримується під вартою, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, у нього відсутній закордонний паспорт, є учасником АТО, має інвалідність та значні проблеми зі здоров`ям, тому потребує кваліфікованого медичного лікування, яке не може йому бути надано в умовах перебування в ізоляції від суспільства та з урахуванням запроваджених в державі карантинних заходів. Звертає увагу, що Закарпатська УВП №9 не є медичним закладом, а тому повне та якісне обстеження обвинуваченого проведено бути не може і зазначена ситуація може вкрай негативно відобразитись на стані здоров`я та життя ОСОБА_7 . Також стверджує, що передбачені ст. 177 КПК України ризики відсутні й стороною обвинувачення не наведено будь-яких обставин і не надано доказів у підтвердження таких ризиків. Просить ухвалу скасувати та звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду;

-5-

- захисник - адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що жоден з ризиків, на які в оскарженому рішенні у даній справі посилається місцевий суд не доведено, в даному випадку слід врахувати рішення ЄСПЛ «Кондратенко проти України», «Ігнатов проти України», «Кудла проти Польщі», «Харченко проти України», «Клішин проти України», «Олександр Макаров проти Росії», «Кобець проти України», «Авшар проти Туреччини» та «Маккей проти Об?єднаного Королівства» стосовно врахування статті 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, надмірного тримання відповідного учасника кримінального процесу під вартою. Посилається на те, що ОСОБА_8 вже тривалий час перебуває під вартою з 08. 08. 2018, має постійне місце проживання та сім`ю, родину, до затримання був депутатом Жашківської міської ради сьомого скликання Черкаської області, вів активну громадську діяльність, перебував у зоні бойових дій під час проведення АТО, раніше не судимий, жодних порушень дисципліни в слідчому ізоляторі не допускає. Також зазначає про те, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення його належної процесуальної поведінки в кримінальному провадженні. Стверджує, що ОСОБА_8 не переховувався від органу досудового розслідування та суду, оскільки органом досудового розслідування місце проживання ОСОБА_8 належним чином встановлено не було, а оголошення його у розшук само по собі не свідчить про те, що він ухилявся від досудового розслідування або суду, тим більше, що він оголошувався у розшук за адресою, за якою не проживав, однак даних про його дійсне місце проживання матеріали кримінального провадження чомусь не містять. Окрім того з боку ОСОБА_8 жодних дій, направлених на незаконний вплив на свідків чи інших учасників кримінального провадження здійснено не було, як і будь-яких дій щодо знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також в черговий раз наголошує на надмірному триманні ОСОБА_8 під вартою і як наслідок недотримання судом положень Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а також статті 55 Конституції України, про що обґрунтовано зазначено у рішення Європейського суду з прав людини від 20. 05. 2021 у справі Кондратенко проти України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
У доповненні до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про необґрунтованість ухвали суду від 06. 10. 2021. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що дана ухвала носить абстрактний та шаблонний характер, в якій тільки вказано перелік ризиків без уточнення, якими доказами кожен з них підтверджений. Прокурором у клопотанні взагалі не розкрито обставин та не підтверджено факти необхідності продовження всім обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Також в черговий раз наголошує на надмірному триманні його під вартою і як наслідок недотримання судом положень Конвенції про захист прав і основоположних свобод, а також статті 55 Конституції України, про що обґрунтовано зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2021 у справі «Кондратенко проти України», яке судом першої інстанції поряд із посиланням на інші рішення Європейського суду з прав людини не прийнято до уваги. Також судом першої інстанції не взято до уваги і окрему думку судді Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_17 , в якій обґрунтовано зазначено про те, що Закон, в окремих випадках допускає звуження прав людини на свободу, але він не дозволяє катування, в спосіб свавільного утримання особи під вартою за межами будь-яких розумних строків. Таким чином,

-6-

тривале тримання особи під вартою, суперечить національному законодавству, практиці і нормам Європейського суду з прав людини про недопущення надмірного тримання під вартою без вироку суду. Аналогічну позицію висловив у своїй окремій думці і суддя Закарпатського апеляційного суду ОСОБА_18 та констатував про факт перебування під вартою понад три роки обвинувачених, що має ознаки надмірності. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
До закінчення судового розгляду, захисники адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , апеляційні скарги, подані ними на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2021 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відкликали.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , які підтримали заяви про відклик апеляційних скарг, думку прокурора, який не заперечив проти задоволення заяв про відклик апеляційних скарг, дослідивши матеріали контрольного провадження, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що заяви про відклик апеляційних скарг підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи те, що захисники адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відмовилися від апеляційних скарг, й ця відмова прийнята апеляційним судом, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.403,404,405,422-1 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження 11-кп/4806/499/21 за апеляційними скаргами захисників адвокатів захисників - адвокатів: ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та доповнену апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2021,- закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: