Справа № 175/2375/17-к
Провадження № 1-кп/175/161/17
Ухвала

Іменем України

09 лютого 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001368 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Іванівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, працюючого директором ТОВ «Кремона», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_2 , з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 , проживаючого на АДРЕСА_4 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом від 06.07.2017 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обвинувачуються у тому, що 07.01.2017 року близько 09.30 години вони за попередньою змовою групою осіб із раніше знайомим ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, котрий заздалегідь озброївся нарізним мисливським карабіном моделі «Сайга-МЗ» серії НОМЕР_3 калібру 7,62 мм, виробництва Росії (далі мисливський карабін або карабін), дозвіл на право зберігання та носіння № НОМЕР_4 , виданий УПД ГУНП в Дніпропетровській області терміном до 23.07.2019 року, прибули до домоволодіння АДРЕСА_5 , де на той момент перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і співробітники охоронної фірми ТОВ «СБ Сармат» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які на підставі договору № 26/12-1 від 26.12.2016 року здійснювали охорону зазначеного домоволодіння.

Того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_8 разом із ОСОБА_16 перелізли через паркан домоволодіння АДРЕСА_5 та за допомогою заздалегідь заготовленого

шуруповерту заблокували вхідні ворота до зазначеного домоволодіння, після чого, пройшовши повз будинок, ОСОБА_16 за допомогою молотка, котрий йому передав ОСОБА_7 , розбив скло у віконній рамі будинку і разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_7 потрапили до домоволодіння АДРЕСА_5 .

Після цього ОСОБА_16 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний намір із застосуванням мисливського карабіну, який тримав у напрямку потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , погрожуючи застосуванням даної зброї, наказав останнім лягти на підлогу обличчям вниз і, на підтвердження свого наміру щодо застосування даного карабіну, здійснив один постріл у бік потерпілих, при цьому куля заділа ліву гомілку потерпілого ОСОБА_14 , чим ОСОБА_16 заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді рубця на задній поверхні лівої гомілки з частковим переходом на внутрішню поверхню, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, і далі вказана куля втрапила в підлогу біля потерпілого ОСОБА_14 . Коли співробітники охоронної фірми ТОВ «СБ Сармат» опинилися на підлозі, ОСОБА_16 продовжував спрямовувати мисливський карабін у бік останніх, тим самим придушував їх можливість до супротиву, а ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за допомогою липкої стрічки «скотч», яку принесли з собою, почали зв`язувати руки та ноги по черзі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , тим самим позбавили останніх фізичної свободи, особистісної недоторканності, а також вибору місця знаходження.

У подальшому ОСОБА_16 , оглянувши домоволодіння АДРЕСА_5 , утримуючи в руках мисливський карабін та скеровуючи його в напрямку свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , змусив останніх покинути вказане домоволодіння. Після вказаних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 по черзі розв`язали руки та ноги охоронцям охоронної фірми ТОВ «СБ Сармат» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і змусили останніх під приводом застосування мисливського карабіну покинути домоволодіння АДРЕСА_5 .

Умисні дії ОСОБА_18 та ОСОБА_19 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України як незаконне позбавлення волі двох і більше осіб, вчинені за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подала письмові заяви від імені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та просила задовольнити ці заяви.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , після роз`яснення головуючим правових наслідків застосування ст.49 КК України, підтримали свої заяви та просили їх задовольнити.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з вказаної підстави.

Представник потерпілих ОСОБА_20 у судове засідання не з`явився, але 14.01.2022 року подав до канцелярії суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі.

Потерпілий ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, але адвокат ОСОБА_20 надав суду заяву від імені останнього від 24.04.2019 року, в якій ОСОБА_13 просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинувачених не має.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 у судове засідання не з`явилися. Під час судового провадження судом вживалися заходи для забезпечення їх участі в судовому засіданні. Однак, неодноразові судові доручення не дали результатів, ці потерпілі жодного разу не прибули до суду, цивільні позови не подали і не повідомили суд про своє відношення до справи, місце їх перебування органом досудового розслідування не встановлено. Адвокат ОСОБА_20 повідомляв суд, що не володіє інформацією щодо позиції довірителів відносно участі в справі, оскільки зв`язку з ними не має.

З огляду на викладені обставини, суд вважає можливим розглянути заяви

обвинувачених про їх звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав у відсутність потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які неналежним чином користуються своїми процесуальними правами та обов`язками, протягом тривалого часу не цікавилися та не цікавляться розглядом справи, про наявність якої достеменно обізнані.

Обсудивши заяви у нарадчій кімнаті, суд дійшов до наступного.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За приписом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положенням п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 року N 2617-VIII) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину…

Частиною 4 статті 12 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 року N 2617-VIII) передбачено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_21 та ОСОБА_22 інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк (в редакції на день розгляду заяв), тобто яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України віднесене до категорії нетяжких злочинів, - минуло понад п`ять років, заяви обвинувачених підлягають задоволенню, оскільки вони не заперечують проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України, а за приписом вказаної статті кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із закінченням строків давності, що є обов`язковим видом звільнення.

З огляду на викладене, суд залишає поза увагою заперечення прокурора щодо неможливості розгляду заяв обвинувачених без участі потерпілих.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Під час досудового розслідування та судового провадження запобіжний захід обвинуваченим на обирався.

За приписом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, суд не стягує з обвинувачених документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судово-балістичної експертизи № 26/3.2-109 від 26.02.2017 року вартістю 703,68 грн. і судово-трасологічної експертизи № 27/4.6-174 від 06.03.2021 року вартістю 1760,80 грн.

Долю речових доказів суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення не долучені матеріали кримінального провадження № 0001368, а відомості, що містяться у реєстрі матеріалів досудового розслідування,

недостатні для прийняття такого рішення у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.124, 284, 286, 350, 369 КПК України, суд
ухвалив:

Заяви обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 09.02.2022 року - задовольнити.
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальне провадження № 0001368 від 17.05.2017 року.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальне провадження № 0001368 від 17.05.2017 року.
Судові витрати за судово-балістичну експертизу № 26/3.2-109 від 26.02.2017 року і судово-трасологічну експертизу № 27/4.6-174 від 06.03.2017 року у загальному розмірі 2464,48 (дві тисячі чотириста шістдесят чотири) гривні 48 копійок, - віднести за рахунок Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1