Провадження №1-в/127/555/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вінниці клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, в якому він просить змінити режим відбування ним покарання на обмеження волі. Клопотання ОСОБА_4 мотивував тим, що він працевлаштований офіційно, в установі характеризується позитивно, не має дисциплінарних стягнень, має 4 заохочення від адміністрації установи, не конфліктний, нарікань зі сторони адміністрації не має, вину у вчиненому злочині визнав частково.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання з мотивів, викладених в клопотанні, суду пояснив, що в ДУ «Вінницька ВК (№86)» працює з жовтня 2020 року, до цього часу не працював.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання пояснив, що відповідно до характеристик ДУ «Вінницька УВП №1» та ДУ «Вінницька ВК (№86)» засуджений ОСОБА_4 до ДУ «Вінницька ВК (№86)» прибув 23.12.2019 із ДУ «Харківський слідчий ізолятор», де за час перебування стягнень та заохочень не мав.
За час відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» характеризується попередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи заохочувався п`ять разів з метою стимулювання правослухняної поведінки. Крім того, має не погашений виконавчий лист щодо стягнення аліментів на суму 13 208 грн. 96 коп., сплатив лише 7 205 грн. 56 коп. Під дію ст. 101 КВК України підпадав по відбуттю 1/2 строку призначеного покарання: 01.12.2018 року. Рішенням комісії установи (протокол №6 від 16.03.2021 року) засудженому відмовлено в переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Під дію ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання: 01.08.2020 року. Рішенням комісії установи (протокол №6 від 16.03.2021року) засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 строку призначеного покарання: 01.06.2021 року. Рішенням комісії установи (протокол №12 від 15.06.2021 року) засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як особі, яка не довела своє виправлення. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено високий рівень ризику (160 балів). Засуджений ОСОБА_4 на профілактичному обліку не перебуває. До ДУ «Вінницька УВП (№1)» засуджений ОСОБА_4 етапований 18.10.2021, відповідно до ухвали Вінницького міського суду від 23.09.2021 з «Вінницька ВК (№86)» для розгляду клопотання про заміну невідбутої покарання більш м`яким. За час перебування в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, заохочень не має. Вважає, що головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення за весь період відбування покарання, оскільки ОСОБА_4 був засуджений за особливо тяжкий злочин (вбивство), має заборгованість по виконавчим листам, почав працювати лише з жовтня 2020 року, до цього часу не працював, вважає що він на шлях виправлення не став, а тому застосування ст. 82 КК України є недоцільним, просив в задоволенні клопотання відмовити.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, дійшов висновку, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.
Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 413 КК України, призначено йому покарання: на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, початок відбування покарання рахувати з 25 жовтня 2016 року. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.09.2019 апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 26.06.2019 залишено без змін. Постановою Верховного суду від 25.02.2020 вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 26.06.2019 та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19.09.2019 змінено та на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Згідно характеристики на засудженого від 06 січня 2022 року останній перебуває в установі з 23.12.2019, має п`ять заохочень, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо. У взаємовідносинами з іншими засудженими неконфліктний, з представниками установи поводиться ввічливо, намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, не завжди має охайний вигляд, намагається дбайливого ставитись до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Роботи із благоустрою установи виконує, але потребує контролю за якістю їх виконання, намагається не допускати порушень вимог протипожежної охорони, залучений до програми диференційованого виховного впливу.
Під застосування ст. 82 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання, згідно рішення комісії засуджений не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким (протокол №6 від 16 березня 2021 року).
Під застосування ст.81 КК України підпадав по відбуттю 3/4 частини строку покарання, а саме 01 червня 2021 року, рішення комісії відмовлено в умовно-достроковому звільненні (протокол №12 від 15 червня 2021 року).
Відповідно до ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», в якій передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, по даній справі засуджений за особливо тяжкий злочин (умисне вбивство), за місцем відбування покарання характеризується посередньо.
На підставі матеріалів особової справи засудженого суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, його клопотання є необґрунтованим, застосування до ОСОБА_4 ст. 82 КК України на даній стадії відбування покарання буде суперечити меті призначеного покарання.

Керуючись вимогами ст. 82 КК України та ст. 537, 539, 395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: