ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/3343/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/760/21 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04 серпня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця станиці Старомишастівській Краснодарського краю Російської Федерації, росіянина, громадянина України, військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, тимчасово зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не маючого, раніше судимого:

-22.03.2000 року Дружківським місцевим судом Донецької області за ч.2 ст.142 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі. 01.07.2006 року звільнений по відбуттю строку покарання;

-23.10.2008 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.115, ст.70 КК України на 9 років позбавлення волі. 16.12.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 6 років позбавлення волі.

Як установив суд, 22 березня 2019 року о 12 год. 25 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підняли з проїжджої частини дороги вул.Шарикової в м.Харкові ОСОБА_10 , який у стані алкогольного сп`яніння лежав на асфальті, та перевели його на пішохідний тротуар. В цей час між ними та ОСОБА_10 раптово виникли неприязні відносини, на ґрунті яких ОСОБА_8 і ОСОБА_9 нанесли ОСОБА_10 кілька ударів кулаками рук в область голови. Після цього, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , утримуючи під руки ОСОБА_10 , перевели його до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , де посадили на лавку та залишилися поруч з ним.
Оцінивши обстановку, яка склалася сприятливою для вчинення злочину, та скориставшись безпорадним станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 , внаслідок якого той не міг чинити опір, у ОСОБА_8 раптово виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення за рахунок чужого майна, не домовляючись про це з ОСОБА_9 , діючи самостійно, 22 березня 2019 року о 12 год. 39 хв., перебуваючи біля під`їзду №3 будинку №44 по вул.Шариковій в м.Харкові, ОСОБА_8 відкрито заволодів лижною курткою ТМ «Freestep Mountein», розмір «XL», виробництва Польща, знявши її з ОСОБА_10 , вартістю, згідно з висновком судово товарознавчої експертизи №1115/19 від 02 квітня 2019 року, 963 грн. 20 коп., мобільним телефоном «Samsung Grand Prime SMG530H», який був у кишені куртки, вартістю 1420 грн., та грошовими коштами в сумі 1200 грн., які зберігалися в кишені куртки.
Після чого, ОСОБА_8 , заволодівши майном ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зник і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3583 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указав, що:
-докази, на які посилається суд у своєму вироку не узгоджуються між собою та містять протиріччя;
-судом залишено поза увагою його доводи щодо фальшування цього кримінального провадження співробітниками поліції та наявність істотних порушень під час досудового розслідування;
-він бив потерпілого разом із ОСОБА_9 , який і викрав речі останнього;
- показання співробітників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що знаходячись у службовому кабінеті №22 Відділку поліції, він дістав з карману викрадений у потерпілого телефон та поклав на стіл слідчого, суд взяв до уваги безпідставно, оскільки такого факту не було. Вважає, що співробітники поліції не можуть бути свідками у цій справі, оскільки, на думку обвинуваченого, вони є зацікавленими особами.
-покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що він виклав на їх стіл телефон із знятим акумулятором, суперечать показам потерпілого, який зазначав, що акумулятор був на місці і невідомий слідчий розблокував телефон;
-суд, посилаючись на показання потерпілого ОСОБА_10 , не зазначив, у присутності яких понятих обвинуваченим були покладені на стіл речі потерпілого, у присутності якого саме слідчого, у якому відділку поліції;
-показання свідка ОСОБА_9 про те, що у кафе «Чарка» він показував цьому свідку мобільний телефон потерпілого, є неправдивими та надані свідком з метою уникнути покарання;
-неправдивість свідчень ОСОБА_9 підтверджується показами свідка ОСОБА_13 , яка зазначала, що бачила, як двоє чоловіків били потерпілого, зняли з нього куртку і удвох пішли із курткою у руках у бік метро. Зауважив, що вказаний свідок не зазначала про те, що бачила якогось чоловіка у чорній куртці, з яким ОСОБА_9 повів потерпілого додому;
-у своїх показах потерпілий зазначав про те, що до нього біля супермаркету «Дігма» підійшло двоє чоловіків та почали його бити, далі він нічого не пам`ятає, прийшов до тями вже дома, однак згідно слідчого експерименту від 15.04.2019 року останній розказав та показав обставини вчинення щодо нього злочину. Вважає, що такі докази не можуть бути визнані допустимими;
-свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 також надали суду суперечливі покази про те, що потерпілого били 3-4 чоловіки. Зауважив, що вказані свідки є неповнолітніми, у зв`язку із чим, суд не повинен спиратись на їх свідчення;
-посилання суду, як на доказ вини, на довідку АТ КБ «Прива банка» про зняття з рахунку ОСОБА_10 22.03.2019 року грошових коштів у розмірі 1300 грн, є безпідставними, оскільки у обвинуваченого цих коштів не було виявлено;
-на дослідженому у судовому засіданні відеозаписі з камери відеоспостереження супермаркету «Дігма» не зафіксовано факт того, що це саме він вчинив грабіж;
-суд не дослідив відеозапис, який співробітникам поліції передали свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які зазначали, що зняли увесь конфлікт, що підтверджує і свідок ОСОБА_13 .
Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначила, що судом не була надана належна оцінка показам допитаних свідків та потерпілого, які частково їх змінили та указала, що:
-на досудовому слідстві потерпілий зазначав про те, що він спіткнувся і впав, вдарився головою та втратив свідомість. У судовому засіданні потерпілий зазначив вже про те, що його били двоє незнайомців. Згідно дослідженого відеозапису з камер відеоспостереження супермаркету «Дігма» вбачається, що потерпілий втратив свідомість після того, як впав на дорогу;
-свідок ОСОБА_13 стверджувала, що ОСОБА_8 і ОСОБА_16 наносили потерпілому по черзі удари руками і ногами, однак в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують нанесення потерпілому ОСОБА_10 такої великої кількості ударів, як вказує свідок. Зауважила, що на досудовому слідству свідок стверджувала, що дільничного не викликала, побачила його через деякий час коли він вів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а у судовому засіданні повідомила, що особисто дзвонила дільничному на мобільний телефон;
-допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 зазначав, що десь за 10 метрів від місця побиття потерпілого жінка продавала рибу (свідок ОСОБА_13 ), вона бачила конфлікт, але не втручалась. На думку захисника, покази цього свідка спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_13 нібито вимагала припинення від ОСОБА_8 протиправних дій. Зауважила, що свідок ОСОБА_15 не був очевидцем факту заволодіння ОСОБА_8 речами потерпілого, а тому вважає безпідставними посилання суду на його покази в обґрунтування правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 як грабіж;
-сам факт того, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 бачили побиття потерпілого, не свідчить про вчинення ОСОБА_8 грабежу, оскільки спричинення тілесних ушкоджень потерпілому не інкримінується обвинуваченому;
-при дослідженні протоколу огляду місця події від 23.03.2020 року в кабінеті у слідчого та відеозапису до нього, встановлено, що слідчий повідомляє про те, що ОСОБА_8 умисно, скориставшись тим, що в кабінеті нікого не було, виклав на стіл мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 . Зауважила, що при затриманні ОСОБА_8 обшук останнього не проводився, тому не має підстав вважати, що ОСОБА_8 положив телефон на стіл зі свого карману, а отже твердження останнього про те, що мобільний телефон він не викрадав - не спростована.
Вважає, що з урахуванням вищевикладеного, судом неправильно встановлені обставини кримінального провадження, що призвело до ухвалення незаконного вироку.
Зауважила, що наявна у ОСОБА_8 судимість за злочин проти власності потягла за собою наслідки у виді кваліфікації його дій за такою кваліфікуючою ознакою, як повторність, а отже, зазначену обставину не могло бути враховано як обтяжуючу покарання.
Просить вирок суду скасувати і закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за викладених у вироку обставин, підтверджуються належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що після обіду 22 березня 2019 року він зняв з банківської картки через банкомат 1300 грн., купив ліки, випив спиртне та пішов додому. Біля супермаркету «Дігма» по вул.Шариковій, до нього підійшли двоє незнайомців, почали його бити, а далі він не пам`ятає. До тями він прийшов вже вдома. Внаслідок побиття у нього зник мобільний телефон Самсунг, сенсорний, чорна куртка із зовнішнім карманом на застібці та гроші, які зберігалися у внутрішньому кармані куртки. Мама повела його до дільничного, де він все розповів. Через деякий час привели ОСОБА_8 та ще якогось хлопця. У них виявили належний йому мобільний телефон. Як його били та грабували, він не пам`ятає, як потрапив додому, також не пам`ятає. В нього забрали куртку, ключі, телефон і гроші. До цього він випив 150-200 гр. горілки. Чи падав він сам, не пам`ятає, оскільки до свідомості прийшов тільки вдома. Пам`ятає, як відчув удар по голові, після якого вже нічого не пам`ятає. Коли у відділ поліції привели ОСОБА_8 , то той виклав речі на стіл у присутності понятих. На столі був і його телефон, але закодований. Він назвав під код, і слідчий розкодував телефон. Після цього, слідчий показав відео з камер відеоспостереження магазину «Дігма».

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання потерпілого ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження не містять.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , про те, що ОСОБА_8 виклав на їх стіл телефон із знятим акумулятором, суперечать показам потерпілого в частині того, що акумулятор був на місці і слідчий розблокував телефон, є безпідставними.
Як слідує із матеріалів провадження, потерпілий ОСОБА_10 таких показань не давав, він зазначив лише про викладення ОСОБА_8 на стіл телефону і не конкретизував чи був знятий з нього акумулятор.

Слід відзначити, що потерпілі надають суду показання у вільній формі, у якій вони і були відображені у вироку суду, а тому посилання обвинуваченого на те, що суд першої інстанції, посилаючись на показання потерпілого, не зазначив у присутності яких понятих, якого саме слідчого, у якому відділку поліції обвинуваченим були покладені на стіл речі потерпілого, є також безпідставними.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що 22 березня 2019 року її син не прийшов вранці додому, а пізніше побачила, що він йде дворами, побитий, без куртки, грошей і телефона. Син їй розповів, що його побили біля магазину «Дігма», оскільки він був випивший. Вона пішла до магазину «Дігма», біля якого торгує знайома їй жінка на ім`я ОСОБА_18 , яка розповіла, що її сина побили двоє чоловіків біля магазину «Дігма», а потім ще на лавочці, вимагали гроші, і син віддав їм кошти. Після цього вона, ОСОБА_17 , розповіла про це дільничному інспектору поліції, і той швидко впіймав цих хлопців. Після цих подій син о 17 год. пішов до дільничного куди привели двох хлопців, в яких син впізнав хлопців, які його побили, і вони всі поїхали до відділу поліції.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що працює дільничним інспектором Індустріального ВП. ОСОБА_8 жив у Центрі реінтеграції бездомних осіб, який розташований на території його дільниці. 22 березня 2019 року він отримав повідомлення, що двоє осіб побили біля «Дігми» іншого хлопця і забрали його особисті речі. Він прибув на місце події, де вже перебувала мама потерпілого, яка все йому розповіла. Він почав шукати підозрюваних за описом. На кругу 7-го тролейбусного маршруту він побачив ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , яких привів у підрайонний відділок, де під час спілкування ОСОБА_9 зізнався, що вони побили хлопця, а ОСОБА_8 забрав у потерпілого телефон, гроші, а потім і куртку, яку потім викинув. Телефон потерпілого був виявлений у ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що працює дільничним у Індустріальному ВП. 22 березня 2019 року о 20 год. зайшов до службового кабінету №22 райвідділу поліції, в якому працюють слідчі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 . В цей час дільничний інспектор ОСОБА_19 завів до кабінету чоловіка ОСОБА_8 , попросив його подивитися за ним, а сам вийшов з кабінету. В кабінеті залишилися він, слідчий ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , який сидів на стільці біля столу слідчої ОСОБА_11 .. ОСОБА_8 дістав з внутрішньої кишені своєї куртки мобільний телефон «Самсунг» і акумуляторну батарею, які поклав на стіл слідчої ОСОБА_11 . Та запитала ОСОБА_8 , навіщо він їх поклав їй на стіл, а він відповів, що на стіл нічого не клав. Вони запросили понятих і з застосування відеозйомки вилучили цей телефон і акумуляторну батарею до нього.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що працює на посаді слідчого Індустріального ВП. 22 березня 2019 року близько 20 год. вона і слідчий ОСОБА_20 перебували у службовому кабінеті №22 райвідділу поліції. Дільничній інспектор ОСОБА_19 завів ОСОБА_8 , якому було запропоновано видати речові докази. Спочатку ОСОБА_8 погодився, але потім відмовився. Він не був затриманий і був без наручників. Шахматова вийшла з кабінету, а ОСОБА_8 дістав з внутрішнього карману своєї куртки телефон «Самсунг» і акумулятор, який був знятий з телефону, і поклав їх на стіл. Вона запитала ОСОБА_8 що це, а той відповів, що не знає. Дільничний інспектор ОСОБА_12 , який також перебував у кабінеті, це бачив. Слідчий ОСОБА_20 від відеозапис вилучила телефон зі столу, а ОСОБА_8 пояснив, що нічого про цей телефон не знає.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 матеріали кримінального провадження не містять.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що наприкінці березня 2019 року він з товаришем, перебуваючи у приміщенні кафе «Кулиничи» по вул.Шариковій, побачили, як троє четверо осіб били чоловіка. Він зняв це відео на свій телефон. Вони підійшли до чоловіків. Один з цих чоловіків показав їм якесь посвідчення, а інші розбіглися, оскільки він з товаришем були у військовій формі. Серед цих чоловіків був і ОСОБА_8 . Ці події відбувалися на відстані 30 метрів від кафе «Кулиничи», в якому він перебував з другом.
З усіх чоловіків бив потерпілого тільки один, чи був це ОСОБА_8 , він не пам`ятає. ОСОБА_8 він запам`ятав за рисами обличчя. Саме ОСОБА_8 показав їм якесь посвідчення. Пізніше він передав цей відеозапис поліцейському.
Через деякий час він з друзями сів у «маршрутку». Коли проїхали близько 200 метрів, то на лавочці він побачив брудну куртку. Пізніше поліцейські повідомили, що на перехресті вул.Плиткової та вул.Електровозної вони знайшли куртку потерпілого, саме ту, яку він бачив. Можливо ОСОБА_8 був випивший, але не дуже сильно.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_14 йшов зі школи. Вони зайшли в кафе «Кулиничи», і коли пили каву побачили, як на вулиці били хлопця. Вони підійшли до підозрюваних, і ті припинили його бити. Потім він з ОСОБА_14 поїхали на маршрутці, а коли за 2 3 години повернулися, то на тому місці, де били хлопця, стояли поліцейські. Вони підійшли до них і сказали, що мають відеозапис побиття, а потім передали відеозапис поліцейським.
Потерпілого били 2-3 особи, вдарили 5-6 разів ногами і руками. Потерпілий ліг на лавочку, під його курткою був светр. Десь за 10 метрів від місця побиття жінка продавала рибу, вона бачила конфлікт, але не втручалася. ОСОБА_15 запам`ятав ОСОБА_8 за зростом і статурою.

Відповідно до ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
Перелік осіб, які не можуть бути допитані як свідки, визначений у частині 2 цієї статті, до якого не входять неповнолітні свідки, а тому посилання обвинуваченого в цій частині позбавлені підґрунтя.
Що стосується розбіжностей у показах свідків щодо кількості чоловіків, які били потерпілого, то це не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що у березні 2019 року він йшов з ОСОБА_8 знаходилися з ранку у стані сп`яніння біля супермаркету «Дігма», де жінка попросила їх допомогти прибрати з дороги хлопця, який був дуже п`яний і лежав на асфальті. Вони підняли його та відвели до лавочки. Хлопець почав нецензурно їх ображати, і він його вдарив. Хлопець впав на лавку, а куртка, в яку він був вдягнений, опинилася в руках ОСОБА_8 , який за неї тримав потерпілого. До них підійшов чоловік і сказав, що знає, де живе потерпілий, і він з цим чоловіком відвели потерпілого додому. Після цього він повернувся до кафе «Чарка», в якому вони зранку вживали спиртне, де зустрів ОСОБА_8 , і вони продовжили вживати алкоголь, хоча гроші в них закінчилися ще вранці. В нього особисто грошей не було, гроші з`явилися у ОСОБА_8 , який при цьому показав йому мобільний телефон і сказав, що це телефон того хлопця, і що куртку хлопця він залишив на лавочці. Через деякий час в приміщенні кафе їх затримали співробітники поліції.

Яких-небудь даних, які б ставили під сумнів показання свідка ОСОБА_9 матеріали кримінального провадження не містять, а тому доводи обвинуваченого про неправдивість показань останнього, у тому числі щодо демонстрації обвинуваченим у кафе «Чарка» мобільного телефону потерпілого, позбавлені підстав.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснила, що 22 березня 2019 року близько 12-13 год. по вул.Шариковій вона бачила конфлікт двох осіб з молодим хлопцем. Сторонні хлопці почали знімати конфлікт на камеру, а вона зателефонувала дільничному. Вона торгує рибою поблизу супермаркету «Дігма», і трохи знайома з мамою потерпілого. Конфлікт стався біля магазину «Дігма», потерпілий був п`яний, вдягнений у все чорне.
Чоловіки зняли з потерпілого куртку, забрали в нього гроші. Вона перебувала навпроти них на протилежній частині дороги по вул.Шариковій на відстані 2-3 метрів і все добре бачила. Потерпілий просив його не бити, спочатку сидів, потім підвівся, і від ударів впав у калюжу. Куртку з потерпілого зняв саме ОСОБА_8 . Вона бачила, як ОСОБА_8 щось дістав з внутрішньої кишені куртки потерпілого, ще коли той сидів на лавочці, після чого вони почали його бити. Вона сказала їм, щоб вони повернули куртку та не били потерпілого, на що вони відповіли, що все гаразд і це їх знайомий. Вона запам`ятала обличчя ОСОБА_8 . Через півтори години вона прийшла до відділку поліції та у присутності понятих впізнала обох підозрюваних. Впізнання було серед 5-6 інших осіб, але вона зразу впізнала підозрюваних. Також вона впізнала і потерпілого. Хтось знімав побиття на телефон.

Що стосується доводів скарги обвинуваченого про те, що свідком ОСОБА_13 не зазначалось про третього чоловіка, з яким ОСОБА_9 повів потерпілого додому, то ця обставина не спростовує показів свідка ОСОБА_9 щодо вчиненого злочину ОСОБА_8 .

Відсутність в матеріалах провадження доказів на підтвердження нанесення потерпілому ОСОБА_10 такої великої кількості ударів, як вказує свідок ОСОБА_13 , не спростовує непричетність обвинуваченого ОСОБА_8 до викрадення майна потерпілого.

Не спростовує непричетність обвинуваченого до вчиненого злочину і розбіжності у показах свідка ОСОБА_13 щодо того, ким був викликаний дільничний на місце вчинення злочину, на які є посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 .

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, а саме за ч.2 ст.186 КК України, підтверджується також сукупністю наступних, досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема:

-довідкою АТ КБ «Приватбанк» про зняття з карткового рахунку ОСОБА_10 22.03.2019 року у банкоматі, розташованому по вул.Шариковій, 29 в м.Харкові грошових коштів у розмірі 1300 грн. (а.с.4 т.2);

Посилання у скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що у нього не було виявлено грошових коштів, які згідно вищевказаної довідки були наявні у потерпілого 22 березня 2019 року, не свідчать про невинуватість останнього у вчиненому.

Згідно даним протоколу огляду місця події від 22.03.2019 року та відеозаписом до нього, у розташованому на 3-му поверсі Індустріального ВП ГУНП в Харківській області кабінеті №22, де ОСОБА_8 сидів на стільці біля столу на якому, поруч з документами, що належать слідчому ОСОБА_11 , знаходиться мобільний телефон «Samsung» з акумуляторною батареєю, що належать потерпілому ОСОБА_10 . Під час огляду місця події мобільний телефон та батарея були вилучені (а.с.5 т.2);

Судом першої інстанції було відтворено відеозапис огляду місця події від 22.03.2019 року і встановлено, що на ньому зафіксований факт виявлення на поверхні столу слідчої ОСОБА_11 у її службовому кабінеті №22 Індустріального ВП ГУНП в Харківській області та вилучення мобільного телефону «Samsung» з акумуляторною батареєю, що належать потерпілому ОСОБА_10 .

Що стосується доводів скарги захисника про те, що при затриманні ОСОБА_8 обшук останнього не проводився, а тому не має підстав вважати, що останній положив телефон на стіл зі свого карману, то вони є безпідставними, оскільки як було зазначено стороною захисту, обшук ОСОБА_8 при затриманні не проводився.

Згідно даним протоколу огляду предметів від 22.03.2019 року та фототаблицею до нього, в ході цієї процесуальної дії слідчим були оглянуті мобільний телефон «Samsung» з акумуляторною батареєю (а.с.7-10 т.2);

Постановою слідчого від 22.02.2019 року мобільний телефон «Samsung Grand Prime SMG530H» та акумуляторна батарея «Samsung» EB-BG530CBE S:AA1G10BsS/2-B, які були вилучені з поверхні службового столу в кабінеті №22 Індустріального ВП, поруч з яким на сидів ОСОБА_8 , визнано речовими доказами (а.с.11 т.2);

Згідно даним протоколу пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2019 року та фототаблицею до нього, серед пред`явлених 4-х мобільних телефонів, із яких три мобільних телефонів марки «Samsung», потерпілий ОСОБА_10 впізнав телефон під №2, який в нього був викрадений 22 березня 2019 року ОСОБА_8 (а.с.12-16 т.2);

Таким чином, посилання обвинуваченого на неправдивість показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про те, що саме ОСОБА_8 виклав на стіл слідчого мобільний телефон потерпілого, спростовуються не лише показами цих свідків, які не викликають сумнівів, а й протоколами огляду місця події, протоколом огляду предметів, постановою про визнання речовими доказами та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.03.2019 року.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що співробітники правоохоронних органів не можуть бути свідками у кримінальному провадженні, у розслідуванні якого вони приймали участь, є безпідставними, оскільки кримінальний процесуальний закон не містить такої заборони.

З огляду на наведене, доводи скарги обвинуваченого про те, що відкрите викрадення належного потерпілому майна вчинено не ним, а свідком ОСОБА_9 , позбавлені підстав.

-протоколом огляду предметів від 25.03.2019 року та фототаблицею до нього, згідно з якими слідчим ОСОБА_22 був оглянутий кольоровий пакет супермаркету «Сільпо», у середині якого перебуває чоловіча куртка чорного кольору (а.с.19-27 т.2);

-постановою слідчого від 25.03.2019 року про визнання речовими доказами лижної чоловічої куртки ТМ «Freestep Mountein», чорного кольору, розміром «XL», добровільно виданої 25 березня 2019 року двірником ОСОБА_23 , в нарукавній кишені якої знаходилася зв`язка ключів у кількості 5 шт. з ліхтариком (а.с.28 т.2);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.03.2019 року та фототаблицею до нього, відповідно до яких серед 4-х курток чорного кольору ОСОБА_10 впізнав куртку під №2, в яку він був одягнений 22 березня 2019 року (а.с.29-31 т.2);

-висновком судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого вартість майна потерпілого, яким незаконно заволодів обвинувачений, становить 2383 грн. 20 коп., в тому числі куртка ТМ «Freestep Mountein», чорного кольору, розміром «XL», вартістю 963 грн. 20 коп. та мобільний телефон «Samsung Grand Prime SMG530H», вартістю 1420 грн. (а.с.34-37 т.2);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.03.2019 року та фототаблицею до нього, згідно з якими свідок ОСОБА_24 під №3 зліва направо впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка разом з іншим чоловіком побила ОСОБА_10 22 березня 2019 року близько 15 год. на вул.Шариковій, 44-А, поруч з магазином «Дігма» (а.с.38-41 т.2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , під час якого останній, за участю понятих, з виходом на місце вчинення злочину відтворив обставини вчинення ОСОБА_25 відносно нього злочину (а.с.42-46 т.2);

Вказана слідча дія була проведена з дотриманням вимог, передбачених ст.240 КПК України, а тому доводи скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про зворотне є безпідставними.
Зі змісту вищевказаного протоколу вбачається, що потерпілий дав пояснення щодо подій, які з ним відбувались саме до того, як він втратив свідомість, а тому посилання обвинуваченого в цій частині про зворотне- є також безпідставними.

-протоколом огляду предметів від 11.04.2019 року, відповідно до якого слідчим оглянутий ДВД диск з написом «Videx» з відеофайлами з камер відеоспостереження супермаркету «Дігма», розташованого поблизу з місця вчинення злочину (а.с.48-49 т.2);

-постановою слідчого від 11.04.2019 року про визнання речовим доказом ДВД диска з написом «Videx» з відеозаписами з камер відеоспостереження супермаркету «Дігма» за 22 березня 2019 року, наданих ТОВ «Східторг-2018» (а.с.50 т.2);

Судом першої інстанції було відтворено відеозапис з камер відеоспостереження супермаркету «Дігма» і встановлено, що на ньому зафіксовані обставини початку конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 і потерпілим, і місце його виникнення.

Відсутність на відеозаписі самого факту викрадення ОСОБА_8 майна потерпілого, не свідчить про невинуватість обвинуваченого, а тому посилання останнього в цій частині є необґрунтованими.

Згідно даним протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_8 був затриманий 22 березня 2019 року о 16 год. 30 хв. (а.с.51-52 т.2).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, оскільки останній здійснив заволодіння майном потерпілого відкрито, у присутності свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших громадян, які перебували поблизу місця вчинення злочину, спостерігали за протиправними діями ОСОБА_8 і вимагали від нього їх припинення.

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, кваліфікацію його дій правильною, а доводи апеляційних скарг сторони захисту про зворотне безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_8 , не встановлено.

Щодо посилань у скарзі обвинуваченого про те, що судом не було досліджено відеозапис, зроблений свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , то це не є підставою для скасування вироку, оскільки цей відеозапис до матеріалів провадження не долучався, стороною обвинувачення суду для дослідження не надавався, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості його дослідити.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, негативно характеризується за останнім фактичним місцем проживання, з «Центру реінтеграції бездомних осіб» був відрахований за порушення порядку та вживання спиртних напоїв, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює, сім`ї, утриманців та постійного місця проживання не має.

Суд також взяв до уваги відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючих покарання обставин - рецидив злочину і вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Слід відзначити, що однією із обтяжуючих покарання обставин судом було визнано саме рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_8 , маючи судимість за вчинення умисного злочину, вчинив новий умисний злочин.

Повторність злочину не була визнана судом обтяжуючою покарання обставиною, а тому посилання захисника в цій частині позбавлені підґрунтя.

З огляду на наведене, підстави для скасування або зміни вироку, за доводами апеляційних скарг, відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: