Справа № 755/25/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005260 від 03.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіки Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2020 року приблизно о 21:57 ОСОБА_12 , з метою заволодіти чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить ТОВ «ТД Український продукт» і знаходиться на вул. Попудренка, 22/14 у м. Києві. З метою уникнення можливості бути впізнаним, ОСОБА_12 прикрив нижню частину обличчя захисною маскою та шарфом, а в якості знаряддя погрози під час вчинення запланованих злочинних дій взяв з собою розкладний ніж.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 зайшов через вхідні двері до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де, користуючись відсутністю покупців та будь-яких інших осіб, які могли б завадити вчиненню злочину, прикладаючи фізичну силу, відсунув тумбочку, яка відділяла касову зону від зони покупців, пройшов до робочого місця продавця, розклав наявний у нього розкладний ніж та, утримуючи його у правій руці, застосував погрозу насиллям, яке є небезпечним для життя та здоров`я, а саме напав на продавця вказаного магазину ОСОБА_9 . Подолавши у вказаний спосіб волю потерпілої до здійснення опору, ОСОБА_12 відкрито заволодів належними ТОВ «ТД Український продукт» грошовими коштами в сумі 3318 грн та пляшкою горілки «Медофф» місткістю 1 л., вартістю 133,92 грн, усього на загальну суму 3451,92 грн. Після чого з місця злочину зник.

Своїми діями ОСОБА_12 спричинив потерпілому ТОВ «ТД Український продукт» матеріальної шкоди на загальну суму 3451 грн. 92 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 відмовився давати показання.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_12 щодо відмови давати показання, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 02.10.2020 року вона працювала продавцем-консультантом у магазині «Червоне та Біленька», що знаходиться на вул. Попудренка, 22/14 у м. Києві. Приблизно о 22 годині до магазину зайшов чоловік, який був одягнутий у темні штани та туфлі, сірий світер, кепку, чорну маску, перчатки. Вона думала, що це звичайний покупець, однак той, прикладаючи фізичну силу, різко відсунув тумбочку, яка відділяла касову зону від зони покупців, схватив її за одяг та посунув до каси, дістав розкладного ножа, направив на неї і почав вимагати відкрити касу. Побоюючись ножа, вона відкрила шухляду, а він сам взяв гроші з каси, приблизно 3 000 грн., потім взяв з полиці пляшку горілки «Медофф» і покинув приміщення магазину. Вона відразу викликала поліцію. Потерпіла звертала увагу суду на те, що чоловік, який вчинив розбійний напад, розмовляв на російській мові з грузинським акцентом, зайшов за прилавок, який був відгороджений тумбочкою від торгової зали, а забравши грошові кошти та пляшку горілки, вийшов з магазину. У магазині встановлено дві відеокамери, які зафіксували подію. Під час досудового розслідування їй пред`являлись для впізнання особи за фотознімками і вона впізнала особу нападника за очима та бровами, а також їй пред`являлися для впізнання ножі за фотознімками і вона впізнала розкладний ніж, який був у нападника за довгим тонким лезом. Крім того, зазначила, що від станції метро «Дарниця» до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться на АДРЕСА_2 , повільно йти пішки пару хвилин.

Допитаний у судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_10 суду показав, що він працює юристом в ТОВ «ТД Український продукт», якому належить магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Попудренка, 22/14 у м. Києві, і достовірно знає, що у приміщенні магазину є камера відеоспостереження та тривожна кнопка. 02.10.2020 року йому зателефонували і повідомили про пограбування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приїхавши на місце події, він побачив, що працівники поліції вже проводили слідчі дії. Зазначав, що під час перегляду відео з камери відеоспостереження магазину ним було встановлено, що до магазину зайшов чоловік, який був одягнений в кепку з козирком, реглан сірого кольору з капюшоном, накинутим на кепку, темні штани, взутий у темне взуття, на руках одягнуті рукавички (печатки) фіолетового кольору, на обличчі була чорна захисна маска. Зайшовши у магазин, чоловік різко відсунув тумбочку, яка відділяла касову зону від торгового залу та, погрожуючи продавцю ножем, забрав з каси гроші. Після чого, підійшовши до полиць з алкогольними напоями, чоловік взяв одну пляшку горілки та вийшов з магазину. Також зазначив, що вільного доступу до касової зони не було та з відео чути, що чоловік мав грузинський акцент.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що у вересні-жовтні 2020 року він проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з мамою ОСОБА_14 , своїм молодшим братом та ОСОБА_15 . Вказав, що з матір`ю він майже не спілкується, оскільки вона постійно вживає алкогольні напої разом з ОСОБА_12 та не слідкує за молодшим братом, виховує молодшого брата він сам. ОСОБА_12 та його мати нічим не займалися, не працювали. ОСОБА_12 користувався його старими речами, які він уже не носив. Йому відомо, що 02.10.2020 року ОСОБА_12 пограбував крамницю, бо у той вечір мати зателефонувала йому та попросила спалити шарф, який носив ОСОБА_12 , після чого приїхали працівники поліції. Відео з метрополітену та магазину йому та його брату показали працівники поліції, на відео зі станцій метро Святошино та Дарниця він впізнав матір та ОСОБА_12 , які були разом, а на відео з магазину він впізнав ОСОБА_12 по голосу, структурі тіла та одягу - останній був одягнутий у його улюблену річ толстовку (світер) з синіми полосами з капюшоном та кепку з написом, яка належить його брату.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що 14.12.2020 року він був понятим при проведенні працівниками поліції слідчих дій пред`явлення особи та предметів для впізнання за фотознімками, а потім підписав відповідні протоколи. Зазначив, що якійсь жінці пред`явили фотографії людей та ножів для впізнання, а вона на них впізнала одну особу та один ніж.

Суд оцінює показання потерпілої ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 як належними та достовірними у розумінні ст.ст. 94-96 КПК України, тому немає підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Окрім показань вищевказаних осіб вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, також підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 02.10.2020 року, відповідно до якого було оглянуто приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному приміщенні є скляний прилавок, за прилавком розміщенні полиці з алкогольними напоями. Праворуч від скляного прилавку розміщена касова зона, зверху якої стоїть монітор та праворуч від якого розміщений апарат для розрахунку карточками. Під монітором розміщені дві шухляди, які оснащенні врізними замками (на момент огляду зачиненні). Вказане приміщення обладнане камерою відео спостереження (т. 1 а.п. 88-93);

- протоколом огляду від 08.10.2020 року з фототаблицею, який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження системи «Безпечне місто», встановленої на виході із станції метро «Дарниця» у м. Києві, з якого вбачається, що 02.10.2020 року о 21:46:38 чоловік, який одягнутий в чорну куртку довжиною до пояса з капюшоном, темні штани, темне взуття, на голові має шапку темного кольору в смужку, на підборідді знаходиться захисна маска чорного кольору, та жінка, приблизно 35-40 років, які, йдучи поряд, направляються до турнікетів та проходять одночасно через турнікети, наближаються до відеокамери та зникають з поля огляду відеокамери. У момент проходження повз відеокамеру, чітко видно обличчя обох описаних осіб, які схожі на ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (т. 1 а.п. 99-103, 104);

- протоколом огляду предметів від 09.10.2020 року з фототаблицею, який повністю узгоджується з переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер відео спостереження з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з якого вбачається, що 02.10.2020 року о 21:56:25 до магазину через вхідні двері заходить чоловік, одягнутий в кепку з козирком, реглан сірого кольору з капюшоном, накинутим на кепку, темні штани, взутий у темне взуття, на руках одягнені перчатки фіолетового кольору, на обличчі - чорна захисна маска. Чоловік, прикладаючи фізичну силу, різко відсунув тумбочку, яка відділяла касову зону від зони покупців, пройшов до робочого місця продавця, при цьому у правій руці тримає ніж, лезом у напрямку продавця, та відштовхує лівою рукою продавця назад до проходу, ближче до касового столу. Далі пробує відкрити шухляду, однак у нього це не виходить, тоді продавець відкриває шухляду і чоловік самостійно дістає з шухляди та кладе собі до лівої кишені реглану грошові купюри, а також висипає з лотка лівою рукою у праву монети. Потім чоловік бере з полиці пляшку горілки, схожу на пляшку горілки «Медофф», після чого швидко виходить з магазину о 21:58:03. (т. 1 а.п. 107-110);

- актом інвентаризації наявності грошових коштів у магазині «Червоне та Біленька» від 26.10.2020 року, відповідно до якого недостача становить 3 318 грн 14 коп. ( т. 1 а.п. 125);

- довідкою ТОВ «ТД Український продукт» від 05.11.2020 року, відповідно до якої закупівельна вартість пляшки горілки «Медофф» 1л. становить 133 грн 92 коп.(т. 1 а.п. 126);

- протоколом огляду предметів від 21.10.2020 року з фототаблицею, відповідно до якого старший слідчий Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_17 у приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві, у кабінеті № 203, провів огляд ножа, кепки коричневого кольору з написом «UFG», пари перчаток та захисної маски. Дані речі були вилученні 07.10.2020 року у ОСОБА_12 під час його затримання та визнані речовими доказами в рамках іншого кримінального провадження № 0004456 (т. 1 а.п. 145-162);

- протоколом пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками від 14.12.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 , переглянувши фотознімки предметів (4-х розкладних ножів), серед яких можливо наявний ніж, що використовувався під час вчинення злочину, повідомила, що серед пред`явлених їй на фотознімках предметів є ніж під № 2, який за формою леза найбільш схожий на той, який був у особи, яка на неї напала. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками від 14.12.2020 року на фото під № 2 зображений розкладний ніж, вилучений 07.10.2020 року у ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 164-167);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2020 року за участю потерпілої ОСОБА_9 , з якого вбачається, що ОСОБА_9 , переглянувши в присутності понятих ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , фотознімки осіб, серед яких наявний фотознімок особи, яка вчинила злочин, повідомила, що серед пред`явлених їй на фотознімках осіб вона впізнала особу під № 3 за ознаками частини обличчя, формою і розрізом очей, а також кепкою, яка мала спереду напис. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.12.2020 року на фотознімку під № 3 зображений ОСОБА_12 (т. 1 а.п. 168-171).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Крім того, суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_14 , оскільки вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з обвинуваченим, може свідчити на його користь з метою уникнення обвинуваченим ОСОБА_12 відповідальності за вчинений злочин, а також на запитання у судовому засіданні давала неточні відповіді. Так, свідок ОСОБА_14 показала, що вона проживає разом з ОСОБА_19 у цивільному шлюбі. 02.10.2020 року у вечірній час вона разом з ОСОБА_12 поїхали до своїх друзів, які проживають на Харківському масиві, добиралися вони метрополітеном та маршрутним автобусом. Близько 22 години того дня вони вийшли зі станції метро «Дарниця», разом зайшли в найближчий магазин на ринку, де вона купила пляшку горілки, назву горілки не пам`ятає, але точно не «Медофф», а потім маршрутним автобусом, номер якого не пам`ятає, вони поїхали до друзів, імена та адресу яких теж не пам`ятає, а також не пам`ятає назву зупинки, на якій вони вийшли з автобуса. Вказувала, що ОСОБА_12 під час поїздки до друзів був поруч з нею, нікуди не відходив, не переодягався. Стосунки обвинуваченого з її сином ОСОБА_13 охарактеризувала як неприязні.

Разом з тим, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_14 в частині того, що 02.10.2020 року у вечірній час, близько 22 години, вона разом з ОСОБА_12 вийшли зі станції метро «Дарниця», оскільки ці показання узгоджуються з іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема з даними, зафіксованими камерою відео спостереження системи «Безпечне місто», встановленої на виході із станції метро «Дарниця» у м. Києві.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого злочину.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість доказів у вказаному кримінальному провадженні та наявність підстав для закриття кримінального провадження, то слід зазначити, що вони є необґрунтованими.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини та твердження про непричетність ОСОБА_12 до вчинення вказаного правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, оскільки будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_12 у тому, що він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у інше приміщення, тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 187 КК України.

Приймаючи таке рішення, судом враховується правова позиція, викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №569/1111/16-к від 18 квітня 2018 року, відповідно до якої вирішальним при визначенні законності/незаконності входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення або перебування в ньому під час вчинення розбою, є режим доступу до об`єкта (вільний/обмежений). Наявність режиму вільного доступу до приміщення свідчить про законність входження (потрапляння) особи у відповідне приміщення та правомірне її перебування там, а отже, виключається інкримінування кваліфікуючої ознаки «проникнення», навіть якщо особа потрапила в приміщення з умислом заволодіти чужим майном. Інша кримінально-правова кваліфікація має бути надана діям особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо). Такі дії мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Також суд враховує правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 червня 2021 року у справі № 755/7958/17 (№51/1372кмо20), відповідно до якої у випадках, коли при вчиненні розбою винний вилучає майно з житла, іншого приміщення чи сховища, до якого немає вільного доступу, застосовуючи при цьому погрозу насильством небезпечним для життя чи здоров`я до особи, яка відповідно має такий доступ, використовуючи таким чином вказану особу, що діє під психічним примусом (ч. 2 ст. 40 КК України), його дії слід кваліфікувати як розбій, вчинений з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище (ч. 3 ст. 187 КК України), оскільки за вказаних обставин винний здійснює опосередковане проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища, до якого немає вільного доступу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 виду та міри покарання бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненим ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: офіційно не одружений, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно зі ст. 66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання останнього згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_12 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного (вину не визнав, від надання показань у судовому засіданні відмовився, у скоєному не розкаявся, цивільний позов не визнав), його особи, суд вважає, що його перевиховання й виправлення не можливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ТОВ «ТД Український продукт» про відшкодування 3451 грн 92 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.п. 11-12), суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обгрунтовуючи поданий цивільний позов, представник потерпілого ТОВ «ТД Український продукт» зазначав, що матеріальна шкода полягає у тому, що ОСОБА_12 під час нападу заволодів належними ТОВ «ТД Український продукт» грошовими коштами в сумі 3318 грн. та пляшкою горілки «Медоф», вартістю 133 грн 92 коп., усього на загальну суму 3451 грн 92 коп., чим завдав ТОВ «ТД Український продукт» матеріальної шкоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено в ході судового розгляду, відповідно до акту інвентаризації наявності грошових коштів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Київ, вул. Попудренка, 22/14 від 26.10.2020 року та довідки ТОВ «ТД Український продукт» від 05.11.2020 року, матеріальна шкода потерпілого (цивільного позивача) становить 3451 грн 92 коп., а тому суд вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні не обрано.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов потерпілого ТОВ «ТД Український продукт» задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ТОВ «ТД Український продукт» () матеріальну шкоду у розмірі 3451 (три тисячі чотириста п`ятдесят одну) грн 92 (дев`яносто дві) коп.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи № СЕ-19/111-20/57990-ВЗ від 03.12.2020 року в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн 60 (шістдесят) коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- хустку коричневого та чорного кольорів знищити;

- компакт-диск DVD-R з відеозаписом з камер стеження системи «Безпечне місто», компакт-диск DVD-R з відеозаписом з камер стеження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1