ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1612/21 Номер провадження 11-сс/814/903/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській обслаті та накладено арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події від 22.10.2021 року майно, а саме:
- деревину (дрова паливні) верби, загальним об`ємом 36 м3, шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та використання. Місцем зберігання вказаної деревини визначено територію Котелевського лісництва ДП Полтавський лісгосп за адресою: Полтавська область, сел.Котельва, вул.Полтавський шлях, 120;
- оригінал товарно-транспортної накладної серія ПЗО №303504 від 22.10.2021 року, шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та використання.
Вантажний автомобіль „Renault Magnum AE 420, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору 1995 року випуску, типу спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, який належить ОСОБА_9 , та прикріплений до нього напівпричіп „Titan, д.н.з. НОМЕР_2 , заповнений деревиною (дровами) верби, передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_9 .
Як вбачається зі змісту клопотання, слідчими СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000282 від 23.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Відповідно до матеріалів провадження, 22.10.2021 року до чергової частини СПД №1 ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що в с.Козлівщина Полтавської області знаходиться вантажний автомобіль із напівпричепом, який завантажений деревиною, походження якої викликає сумнів.
22.10.2021 року під час огляду місця події працівниками поліції було виявлено сідловий тягач „Renault Magnum AE 420, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом „Titan, д.н.з. НОМЕР_2 , заповнений деревиною верби та осики. Відповідно до свідоцтва про право власності вказаний транспортний засіб на праві власності належить ОСОБА_9
23.10.2021 року, складено протокол огляду місця події за адресою: Полтавська область, с.Козлівщина, вул.Центральна, на підставі якого було вилучено: сідловий тягач „Renault Magnum AE 420, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом „Titan, д.н.з. НОМЕР_2 , в кузові якого перебувала деревина верби та осики, загальним об`ємом 36 м3, оригінал товарно-транспортної накладної серія ПЗО №303504 від 22.10.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 25.10.2021 року клопотання слідчого про арешт майна повернуто на доопрацювання, а саме для проведення додаткових слідчих дій та отримання документації.
29.10.2021 року під час проведення додаткового огляду вилученого предмету встановлено, що в напівпричепі знаходиться деревина верби, котра має ознаки природнього пошкодження та гнилі.
Постановою слідчого від 23.10.2021 року вказане майно визнано речовими доказами.
З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ незаконної порубки дерев. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що виявлена деревина та товарно-транспортна накладна можуть мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.
В той же час, частково відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на відсутність правових підстав для накладення арешту на вантажний автомобіль та прикріплений до нього напівпричеп, оскільки визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні само по собі не може бути підставою для накладення арешту на майно.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а належне ОСОБА_8 майно повернути законному володільцю, оскільки прокурором не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту.
Мотивуючи апеляційну скаргу зазначив, що ОСОБА_8 жодного відношення до кримінального провадження не має, а тому він фактично являється третьою особою у даному кримінальному провадженні. Вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.
При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги, що у даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, оскільки незаконної порубки спричинено не було.
Апелянт зазначив, що ФОП „ ОСОБА_8 діяв на законних підставах, на підставі укладеного договору щодо проведення робіт з видалення зелених насаджень, тобто, в рамках цивільно-правової угоди.
Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, з огляду на надані стороною захисту документи, що підтверджують правомірність вирубки деревини, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділом ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000282 від 23.10.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання про арешт виявленого під час огляду майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Наведені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Диспозицією ч.1 ст.246 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев і чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

При цьому, під порубкою розуміються: 1) повне відокремлення дерева або чагарника від кореня будь-яким способом (спилювання, зрубування, повалення транспортним засобом тощо); 2) викорчовування - видалення деревостану з корінням; 3) пошкодження дерева або чагарника до стану припинення росту (наприклад, відокремлення основних гілок від стовбура дерева, глибокі насічки на стовбурі дерева).
Порубка вважається незаконною, якщо вона здійснюється:
а) без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом;
б) за наявності дозволу, але з недотриманням передбачених у ньому умов стосовно місця, способу і строків порубки, кількості і порід дерев та чагарників (вирубування цінних і рідкісних дерев та чагарників, занесених до Червоної книги України, хвойних насаджень, наданих для заготівлі живиці, до закінчення строку підсочки тощо);
в) за наявності дозволу на проведення суцільної санітарної рубки, але без дотримання обмежень, встановлених щодо площі, строків, технологій проведення робіт.
Як вбачається з матеріалів провадження, рішення про видалення деревини було прийнято на засіданні виконавчого комітету Великорублівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 28.08.2021 року, на підставі якого було видано ордер №2 на видалення зелених насаджень від 16.09.2021 року та укладено договір із ФОП „ ОСОБА_8 щодо проведення відповідних робіт.
Відповідно до вказаного договору, отримана від вирубки деревина переходить у власність ФОП „ ОСОБА_8 , як виконавця договору, для її подальшої переробки, реалізації чи утилізації.
Таким чином, з матеріалів провадження вбачається і стороною обвинувачення на даний час не оспорюється, що видалення та транспортування зелених насаджень було здійснено ФОП „ ОСОБА_8 в рамках цивільно-правової угоди, тобто на законних підставах.
Наведений у витязі з ЄРДР короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме виявлення вантажного автомобіля з напівпричепом, заповненого деревиною, що викликає сумнів в законності її порубки, не містить жодних ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Тобто слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на деревину та оригінал товарно-транспортної накладної, скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2021 року скасувати в частині накладення арешту.
Постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 про накладення арешту на деревину та оригінал товарно-транспортної накладної відмовити.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4