1Справа № 335/6216/17 1-кс/335/5494/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, громадянина України, військовослужбовця Національної гвардії України, який має середню технічну освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 - п. 1, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи мешканцем м. Дніпро, відповідно до укладеного з ним контракту з 2015 року проходив військову службу в окремому загоні спеціального призначення «Азов» Національної гвардії України.

Під час проходження служби ОСОБА_5 познайомився з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мешканцями Запорізької області та м. Дніпро відповідно, які з 2015 року також були військовослужбовцями зазначеного військового окремого загону спеціального призначення, що входив до складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі укладених з ними контрактів. В цей же період він також познайомився з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , громадянами іноземних держав, які при невстановлених обставинах приєдналися до згаданого військового формування на добровольчих засадах без будь-якого юридичного оформлення своїх правовідносин і тому перебували на території його розташування. Зазначені особи підтримували між собою дружні стосунки. Під час проходження служби вони користувалися позивними.

Так, ОСОБА_9 мав позивний «шульц», ОСОБА_7 «фокс», ОСОБА_5 «вися», ОСОБА_8 «художник», ОСОБА_10 «лабус», ОСОБА_11 «санич», а ОСОБА_12 «омон».

Вказані особи мали можливість залишати місце розташування свого військового підрозділу, який у 2016 році знаходився в районі м. Маріуполь Донецької області, та переміщатися по території України, де не проходили бойові дії, на автомобілі «Opеl Frontera» д.н. НОМЕР_2 , який при невстановлених обставин був незаконно ввезений в Україну, знаходився на території розташування військових та на умовах спільного користування належав всім зазначеним особам.

Отримавши протягом квітня 2016 року досвід скоєння нападів на відділення банківських установ у ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 в один із днів травня 2016 року виник злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на інкасаторський автомобіль банківської установи з метою заволодіння грошовими коштами, які в ньому перевозяться. Водночас зазначені особи розуміли, що вдвох, будучи озброєні лише пістолетами, вони не зможуть його вчинити. З метою реалізації свого корисливого умислу вони при невстановлених обставинах протягом травня червня 2016 року вступили у злочинну змову з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 вчинити з використанням вогнепальної зброї розбійний напад на інкасаторський автомобіль банківської установи, під час якого позбавити життя інкасаторів та заволодіти грошовими коштами в особливо великих розмірах, які вони будуть перевозити.
Всі зазначені особи підтримували між собою тісні дружні стосунки, перебували на території розташування однієї військової частини, вели однаковий спосіб життя, приймали участь у складі одного вищезазначеного військового підрозділу в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції, у зв`язку з чим дотримувалися військової дисципліни, були фізично здоровими, мали навики користування військовою бойовою зброєю та вибухівкою, ведення справжнього бою, були забезпечені військовим одягом та засобами маскування.
Розуміючи, що вчинення зазначеного розбійного нападу підлягає особливій тривалій підготовці, вищевказані особи шляхом спільної домовленості між собою, діючи єдиним умислом, будучи при цьому усвідомлені про наявність у ОСОБА_9 і ОСОБА_8 пістолетів невстановленої марки та боєприпасів до них, протягом травня червня 2016 року розробили спільний план, спрямований на приготування до вчинення вказаних злочинів, який полягав у наступному: проведенні заходів щодо підшукування та обрання об`єкта для нападу, а саме інкасаторського автомобіля банківської установи; вивченні шляхом візуального спостереження маршруту його руху та обрання на ньому безпечного і безлюдного місця для здійснення засідки з метою вчинення нападу; вивченні місцевості, де будуть вчинятися злочини, з метою приховування своїх транспортних засобів та безпечного залишення в подальшому місця вчинення злочинів; вирішення питання щодо забезпечення транспортними засобами під час скоєння злочинів.
Одночасно цим особам із загально доступних джерел було відомо, що особливо великі суми грошових коштів банківськими установами перевозяться у броньованих автомобілях у супроводі декількох озброєних інкасаторів і тому з метою вчинення на нього нападу в денний час, а саме його зупинки, подолання опору та вбивство інкасаторів, пошкодження автомобіля з метою подальшого отримання доступу до його салону та заволодіння коштами, які в ньому знаходиться, вони спільно вирішили під час вчинення злочинів використовувати військову вогнепальну зброю різного виду та калібру з пристроями для безполуменевої та безшумної стрільби, в тому числі таку, яка зможе пробити захисну броню автомобіля, вибухові пристрої, засоби зв`язку та маскування.
Об`єднані спільною метою та єдиними корисливим умислом, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 після досягнення спільної домовленості, направленої на вчинення вказаних злочинів, відповідно до розробленого спільного плану, розподілили між собою функції щодо здійснення підготовчих заходів і лише після їх проведення вирішили разом вчинити запланований напад та вбивства.
Відповідно до плану ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повинні були у прилеглих до Донецької області територіях із застосуванням транспортного засобу провести заходи щодо підшукування та обрання інкасаторського автомобіля банківської установи, на який буде вчинятися напад, вивчити шляхом візуального спостереження маршрут його руху, на якому обрати безлюдне місце для вчинення нападу, вивчити місцевість для приховування своїх транспортних засобів та безпечного залишення в подальшому місця скоєння злочинів.
Крім того, ОСОБА_8 з іншими невстановленими особами з числа зазначених чоловіків із застосуванням транспортного засобу повинен був придбати військову вогнепальну зброю різного виду та калібру з пристроями для безполуменевої та безшумної стрільби, бойові припаси до неї, вибухові пристрої, засоби зв`язку, сховати все це у недоступному місці з метою подальшого доставлення разом з іншими особами до місця вчинення злочину.
Так, діючи згідно спільного злочинного плану, об`єднаного єдиним умислом ОСОБА_8 разом з іншими невстановленими особами з числа вищевказаних чоловіків протягом травня червня 2016 року, перебуваючи в районі м. Маріуполь Донецької області, при невстановлених обставинах у невстановлених осіб незаконно придбав військову вогнепальну зброю, боєприпаси до неї та вибухові пристрої, а саме: три автомата АКС-4 калібру 5,45х39 мм з пристроями для безполуменевої та безшумної стрільби; переробний автомат конструкції Калашникова, калібру 7,62х39 мм, з пристроєм зниження звуку; п`ять пістолетів конструкції Макарова, калібру 9 мм, два з яких з пристроєм для безполуменевої та безшумної стрільби; пістолет, виготовлений шляхом переробки сигнального пістолету МР-371 з пристроєм для безполуменевої та безшумної стрільб, калібру 9 мм; кулемет Калашникова модернізований ККМ «ПКМ» калібру 7,62х53 мм; десять бойових наступальним гранат РГД-5; дві гранати Ф-1; гранатомети РПГ-18, РПГ-22 та РПГ-26; патрони калібру 9х18 мм у кількості 162 штук, калібру 5,45х39 мм у кількості 183 штуки, калібру 7,62х39 мм у кількості 186 штук, калібру 7,62х53 мм у кількості 231 штуки, а також три засоби зв`язку (рації). Зазначені військова вогнепальна зброя, боєприпаси до неї, вибухові пристрої та рації зберігалися членами банди у невстановленому слідством місці з часу її придбання до дня вчинення злочину.
Крім того, протягом зазначеного періоду (травня-червня 2016 року) ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи згідно узгодженого з іншими вказаними особами спільного плану, використовуючи невстановлений автомобіль підшукали та обрали для вчинення нападу інкасаторський автомобіль ПАТ «Ощадбанк», шляхом візуального спостереження за ним встановили, що кожного дня, в денний час на ньому перевозяться грошові кошти банківської установи на трасі «Оріхов-Пологи» в напрямку м. Пологи Запорізької області. В районі с. Мала Токмачка Орехівського району Запорізької області вони уздовж траси обрали безлюдне місце для вчинення запланованих злочинів без присутності випадкових свідків, а також місце для приховування своїх автомобілів, на яких вони туди приїдуть.
Після проведення підготовчих заходів, в тому числі щодо придбання вогнепальної зброї та вибухівки, всі зазначені особи в один із днів першої половини липня 2016 року прийняли спільне рішення, що вчинення запланованого розбійного нападу на автомобіль ПАТ «Ощадбанк» та вбивство інкасаторів, які його будуть супроводжувати, відбудеться 15.07.2016.
З метою вчинення нападу зазначені особи спільно вирішили прибути до м`ясця вчинення злочинів на автомобілях «Opеl Frontera» д.н. НОМЕР_2 та ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_3 , останній з яких фактично належав ОСОБА_9 .
Таким чином, протягом травня першої половині липня 2016 року ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , будучи озброєні вогнепальною зброєю, боєприпасами до неї, вибуховими пристроями та засобами зв`язку, про наявність яких було достовірно відомо всім вказаним особам, вступивши у злочинну змову, об`єднану єдиною злочинною метою та корисливим мотивом, розробленим відомим всім спільним планом дій, направленим на вчинення розбійного нападу на інкасаторський автомобіль банківської установи з використанням зброї та вибухівки, вбивство інкасаторів, які його будуть супроводжувати, та заволодіння грошовим коштами в особливо великому розмірі, що в ньому будуть перевозити, організували озброєну банду з метою вчинення зазначених нападу та вбивств, ставши одночасно її активними учасниками.
В подальшому всі зазначені члени банди, діючи згідно розробленого і відомо їм спільного злочинного плану, вчинили розбійний напад на автомобіль ПАТ «Ощадбанк» з метою заволодіння грошовими коштами банківської установи, які в ньому перевозилися, що супроводжувалося замахом на вбивство трьох інкасаторів, та відбувалося при нижче вказаних обставинах.
Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст. 257 КК України, зокрема, в організації, разом з іншими зазначеними особами озброєної, банди з метою нападу на інкасаторський автомобіль ПАТ «Ощадбанк», участі у такій банді та вчинюваному нею нападі.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.07.2016 приблизно о 15.30 год. ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, об`єднані єдиним умислом, відомим всім учасникам планом з розподілом їх функцій під час вчинення злочину, спрямованим на вчинення розбійного нападу на автомобіль банківської установи з метою заволодіння грошовими коштами, які в ньому перевозяться, будучи одягнуті у військову форму, засоби маскування у вигляді рукавичок та масок для приховування обличчя, бронежилети на автомобілях «Opеl Frontera» д.н. НОМЕР_2 та ВАЗ 2109 д.н. НОМЕР_3 прибули до заздалегідь запланованого місця на трасі «Оріхов-Пологи» в районі с. Мала Токмачка Орехівського району Запорізької області, маючи завантажену в транспортні засоби придбану вищевказану військову вогнепальну зброю із боєприпасами до неї, вибухові пристрої (гранати) та засоби зв`язку.
Після цього, вказані особи, озброївшись привезеними з собою пістолетами конструкції Макарова та автоматами конструкції Калашникова, в тому числі з пристроями для безполуменевої і безшумно стрільби, шляхом спільної домовленості між собою розподілили функції кожного з них щодо міста перебування та поведінки під час вчинення нападу і, використовуючи навики маскування, розташувалися у лісопосадці уздовж зазначеної траси, очікуючи прибуття автомобіля ПАТ «Ощадбанк», в такому порядку. Першим відповідно до злочинного плану, виконуючи функції дозорного, знаходився ОСОБА_5 , який повинен був повідомити по рації іншим учасникам про наближення транспортного засобу банківської установи. На відстані 300 метрів від нього розташувалися ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які маючи згадану вогнепальну зброю повинні були після зупинки автомобіля приєднатися до вчинення нападу. Потім уздовж траси сховалися ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які повинні були зупинити автомобіль з інкасаторами. Одна невстановлена особа з числа вказаних чоловіків, які розташувалися уздовж траси, також мала при собі гранатомет, який повинна була застосувати під час вчинення нападу, про що було відомо всім іншим учасникам зазначеної групи осіб.
Біля вищевказаних автомобілів злочинців у лісопосадці на невеликій відстані від запланованого місця вчинення нападу залишився ОСОБА_10 , який повинен був тримати двигуни транспортних засобів у працюючому стані з метою швидкого залишення місця вчинення злочинів, а при необхідності приєднатися до їх вчинення.
Відповідно до злочинного плану, відомо всім учасникам скоєння нападу, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 повинні були із застосуванням вогнепальної зброї пробити його броньовану частину, вбити інкасаторів та заволодіти грошовими коштами, які в ньому знаходяться.
Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зорганізувалися у стійке об`єднання, а саме організовану групу, об`єднану єдиним відомим всім його учасникам спільним планом з розподілом їх функцій, спрямованим на вчинення розбійного нападу на автомобіль ПАТ «Ощадбанк», вбивство інкасаторів та заволодіння грошовими коштами банківської установи.
15.07.2016 близько 16 год. 30 хвил. ОСОБА_5 по рації повідомив зазначеним членам злочинного об`єднання про наближення автомобіля «Форд Транзит-коннект» д.н. « НОМЕР_4 » ПАТ «Ощадбанк», який перевозив в той день грошові кошти в загальній сумі 3 833 279 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.
Отримавши згадане повідомлення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , об`єднані єдиною корисною метою, направлену на вчинення зазначених злочинів, вийшли із лісопосадки на трасу назустріч наближаючому транспортного засобу та, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї, в тому числі гранатомету, зупинили автомобіль, в якому знаходились інкасатори ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Після цього, вказані п`ять членів організованої групи оточили автомобіль банківської установи, з метою проникнення до салону намагалися відкрити двері, а зрозумівши, що вони заблоковані, всі одночасно, діючи із корисливих мотивів, почали здійснювати численні постріли з вогнепальної зброї по транспортному засобу в різні його частини, намагаючись пробити його броньовану захисну частину, застосовуючи таким чином насильство, небезпечне для життя і здоров`я осіб, які в ньому знаходились, з метою подальшого пошкодження автомобіля, вбивство інкасаторів, отримання доступу до його салону та заволодіння грошовими коштами, які в ньому знаходяться.
Під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 усвідомлювали протиправний характер своїх дій, передбачали настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного володіння грошовим коштами банківської установи та бажали їх настання, тобто діяли с прямим умислом.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, зокрема, у нападі на інкасаторський автомобіль ПАТ «Ощадбанк» з метою заволодіння грошовими коштами зазначеної банківської установи в особливо великому розмірі, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчиненому у складі організованої групи.
В цей же час, після початку застосування вогнепальної зброї водій-інкасатор ОСОБА_15 , з метою уникнення розбійного нападу почав рухати автомобіль в зворотному напрямку, але у зв`язку з пошкодженням двигуна пострілами з автоматів, які не припинялися протягом всього часу його руху, проїхавши близько 70 м зупинився.
Здійснюючи численні постріли з вогнепальної зброї по автомобілю «Форд Транзит-коннект» д.н. « НОМЕР_4 », в якому знаходились інкасатори, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 діяли за попередньою змовою із всіма учасниками вчинення нападу, із корисливих мотивів, згідно спільного розробленого плану, відомого всім членам злочинного об`єднання, і таким чином вчинили протиправні дії, спрямовані на позбавлення життя інкасаторів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та безперешкодного заволодіння грошовими коштами, які знаходились в транспортному засобі.
Під час скоєння зазначених протиправних дій члени злочинного об`єднання ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 усвідомлювати протиправних характер цих дій, передбачали настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті вищевказаних інкасаторів і бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом.
Водночас, з метою припинення вчинення розбійного нападу, недопущення скоєння вбивства інкасаторів банківської установи працівники правоохоронних органів вжили активні заходи стосовно злочинців, під час яких ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було затримано, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 отримали смертельні тілесні ушкодження, а ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зникли з місця події.
Таким чином, ОСОБА_9 разом ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не вчинили усі дії, спрямовані на вбивства інкасаторів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки броньова частина автомобіля витримала численні постріли з вогнепальної зброї та одночасно їх протиправна діяльність були припинена працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 - п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, зокрема, у вчиненні незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті трьох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000048 від 01.02.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 - п. 1, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.
16.07.2016 складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

17.07.2016 ОСОБА_16 оголошено у міжнародний розшук.

13.04.2017 складено повідомлення про нову підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 - п. 1, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

13.11.2017 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протоколи допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які надали покази щодо обставин вчинених відносно них кримінальних правопорушень підозрюваними; протокол слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 , який пояснив, що разом з ним вчиняли злочин ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 ; постанови про визнання речовими доказами речей вилучених в ході проведення огляду місця події, а саме: вогнепальної зброї, гранат, гранатометів, одягу та інше; протоколи допиту свідка ОСОБА_18 який зазначив, що 11.06.2016 року двоє невідомих хлопців придбали його автомобіль ВАЗ 2109 « НОМЕР_3 », вказані хлопці приїхали на автомобілі «BMW» жовтого кольору на якому були закріплені номерні знаки Дніпропетровського регіону; протокол допиту свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що його син ОСОБА_5 мав у користуванні автомобіль «BMW» помаранчевого кольору; протокол огляду місця події, в ході якого на місці вчинення злочину зафіксовано автомобіль марки ВАЗ 2109 « НОМЕР_3 »; матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій; інші матеріалами досудового розслідування.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_16 до інкримінованих йому злочинів, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.
Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та усвідомлення ОСОБА_16 невідворотності покарання за їх скоєння, стійких соціальних зв`язків, неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також свідчить тривалий факт його перебування у міжнародному розшуку. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування.
З метою уникнення покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню.
Крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжкого корисливого злочину проти власності, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що така його діяльність була його єдиним джерелом отримання прибутку, у зв`язку із чим ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.
На той факт, що підозрюваний вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує те, що характер інкримінованого злочину свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності підозрюваного. Так, злочин вчинено із застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілого. Відсутність законного джерела доходу, при наявності корисливого мотиву дає підстави вважати, що вказана особа може продовжувати свою злочинну діяльність, так як збагачується за рахунок вчинення злочинів.
Аналізуючи даний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).
Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 14 грудня 2021 року включно.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 - п. 1, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 15 - п. 1, п. 6, п. 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14 грудня 2021 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, рахувати з 16 жовтня 2021 року, тобто з дня затримання.

Визначити строк дії ухвали до 14 грудня 2021 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18 жовтня 2021 року о 14-40 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1