Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/159/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2022 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.162, п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14.00 год. 24 січня 2022 року до 14.0 год. 24 березня 2022 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002045 від 06.11.2018, стосовно ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем реєстрації не проживає, тож не має міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачується у вчиненні злочинів, які класифікуються як невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочини, не працює, негативно характеризується, тож може ухилитися від суду, існує висока ймовірність незаконного впливу на потерпілих та свідків, з метою зміни наданих ними раніше показань та вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5 ст.177 КПК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14.00 год. 24 січня 2022 року до 14.0 год. 24 березня 2022 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.126 КК України, у незаконному проникненні до житла особи (порушення недоторканості житла), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.162 КК України, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисному вбивстві), вчинене з особливою жорстокістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому п.п.4 ч.2 ст.115 КК України, в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.125 КК України. Тобто, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які класифікуються як невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочини, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або довічного позбавлення волі, не одружений, не працює, утриманці відсутні, за місцем реєстрації не проживає, а відтак, відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які наразі не допитані даним складом суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак, тримання ОСОБА_8 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що він 38 місяців знаходиться під вартою та жодного засідання по суті не було проведено. Крім того, жодні із зазначених прокурором ризиків не доведені та докази, які б підтверджували їх існування в ухвалі на наведені. Також, зазначає, що ризик втечі ні чим не підтверджується та не може ґрунтуватись лише на тяжкості можливого покарання, ризик впливати на свідків також нічим не підтверджений та прокурором не конкретизовано на яких саме свідків він може впливати.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.126 КК України, у незаконному проникненні до житла особи (порушення недоторканості житла), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.162 КК України, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисному вбивстві), вчинене з особливою жорстокістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому п.п.4 ч.2 ст.115 КК України, в умисному легкому тілесному ушкодженні, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.1 ст.125 КК України. Тобто, обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які класифікуються як невеликої тяжкості та особливо тяжкий злочини, з мірою покарання до 15 років позбавлення волі або довічного позбавлення волі

Окрім цього, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_8 не одружений, не працює, утриманці відсутні, за місцем реєстрації не проживає, а відтак, відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може переховуватися від суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які наразі не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також те, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 від 24.01.2022, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 січня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14.00 год. 24 січня 2022 року до 14.00 год. 24 березня 2022 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)