ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №623/1178/18 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1708/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України

30 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської від 27.01.2021 стосовно ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дзержинськ Донецької області, ромської національності, громадянки України, незаміжня, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 27.02.2003 Балаклійським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 1 роки іспитового терміну;

- 23.05.2005 Белопільським районним судом Сумської області за ст. 185 ч.3 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 1 роки іспитового терміну;

- 28.02.2006 Белопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 26.04.2013 Белопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 3 роки іспитового терміну;

- 03.08.2017 Ізюмським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку;

- 06.02.2018 Ізюмським міськрайонний судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України - до 4 років 1 місяця позбавлення волі; Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.11.2019 року вирок суду від 06.02.2018 року змінено, виключено з вироку посилання на застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України, вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання - 4 роки 1 місяць позбавлення волі, в решті вирок залишено без змін.

- 25.04.2019 Барвінківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 183, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

- 23.07.2020 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області засудженій ОСОБА_8 приведено у відповідність до чинного законодавства покарання згідно вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2018 року, ухвали Харківського апеляційного суду від 26.11.2019 року та вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 25.04.2019 року. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів зараховано покарання відбуте частково за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2018 року, остаточно призначивши покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 1 ( одного ) місяця позбавлення волі.

засуджена за ч. 3 ст. 185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, до призначеного покарання приєднано 1 (один) рік 2 (два) місяці за вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року, та ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 23.07.2020 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання засудженої 29.06.2018 року, згідно вироку Барвінківського райсуду Харківської області від 25.04.2019 року.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат по справі.

Згідно вироку, 31.01.2018, близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проникла у будинок АДРЕСА_3 , де таємно викрала нетбук марки «Асеr» моделі «Аsriria One 1» із зарядним пристроєм до нього, вартість якого складає 1152,00 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Xioami», вартість якого складає 28,00 грн., планшет ТМ «Nomi», вартість якого складає 1655,28 грн., ТВ - тюнер марки «Укртелеком», вартість якого складає 744,00 грн., флеш накопичувач з об`ємом пам`яті 16 ГБ, вартість якого складає 744,00 грн., які належать ОСОБА_9 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на загальну суму 3579,28 грн.

02.03.2018 року близько 09 години, ОСОБА_8 , діючи із корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку чужого майна, шляхом пошкодження віконного скла, проникла у будинок АДРЕСА_4 , де вчинила крадіжку чотирьох пляшок шампуню «Oriflame - Natural Secret» об`ємом 400 мл, вартість яких складає 712,00 грн., чотирьох пляшок гелю для душу «Oriflame» об`ємом 400 мл, вартість яких складає 584,00 грн., чотирьох пляшок крему «Oriflame - Feminelle» вартість яких складає 620,00 грн., однієї упаковки пілінгу для обличчя «Oriflame - Dermo Professional», вартість якої складає 588,00 грн., годинника радянського виробництва марки «Чайка», вартість якого складає 35,00 грн., золотих сережок радянського виробництва вагою 3,63г., 583 проби, вартість яких складає 3381,34 грн., золотих сережок радянського виробництва вагою 2,97г., 583 проби, вартість яких складає 2766,55 грн., золотого хрестика радянського виробництва вагою 1,0г., 583 проби, вартість якого складає 931,50 грн., золотого ланцюжка радянського виробництва вагою 3,5г., 583 проби, вартість якого складає 3260,25 грн., які належать ОСОБА_10 , чим заподіяла останній матеріальну шкоду на загальну суму 12878, 64 грн.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_8 покарання в сторону пом`якшення, у зв`язку з тим, що суд при розгляді справи допустив однобічність та неповноту судового слідства та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що призначене судом покарання обвинуваченій не відповідає його особі та за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та обвинуваченої, які підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який просив залишити вирок суду без змін та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано у повному обсязі.

Згідно вироку (т. 1 а.с. 224), фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, що позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив обставини події, усім доказам, що є в кримінальному провадженні і були досліджені в судовому засіданні, дав належну оцінку, дійшовши правильного висновку щодо повної доведеності винуватості обвинуваченої в скоєні інкримінуємого злочину.

Її дії суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Колегія суддів уважає, що така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції достатньою мірою врахував характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, дані про особу обвинуваченої.

Так, районним судом ураховано, що ОСОБА_8 вчинила злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, врахував особу обвинуваченої, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра Ізюмської ЦМЛ не перебуває; обставинами, що пом`якшує її покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Окрім цього, суд першої інстанції врахував висновок досудової доповіді Ізюмського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якого, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої та її спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Також, суд, при призначенні покарання обвинуваченій також врахував вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставини, на які посилається захисник обвинуваченої ОСОБА_8 в апеляційній скарзі щодо наявності у останньої ряду пом`якшуючих обставин, в даному випадку не є безумовними підставами для пом`якшення обвинуваченій покарання, до того ж всі ці обставини були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання.

На переконання апеляційного суду лише шляхом ізоляції від суспільства на строк, визначений судом першої інстанції, можливо досягти мети кримінального покарання.

Отже, апеляційне прохання захисника обвинуваченої про пом`якшення призначеного покарання належить вважати безпідставним, оскільки воно має суто суб`єктивний характер, тобто наведені нею доводи не можуть вважатися достатніми підставами для будь-якого пом`якшення покарання за злочини, вчинені обвинуваченою. З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для застосування норм ст. ст. 75, 69 КК України. З урахуванням зазначених обставин, даних про особу обвинуваченої призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни вироку за доводами захисника обвинуваченої колегія суддів не вбачає.

На думку колегії судді, призначене судом покарання за ч. 3 ст. 185 КК України є мінімальним, враховуючи межі санкції цієї статті. Крім того, остаточне покарання, призначене судом на підставі ч. 4 ст. 70 КК України є фактично мінімальним тому не є надмірно суворим, враховуючи дані про особу обвинуваченої та встановленні, що засуджена, після постановлення вироку, винна ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому до постановлення попереднього вироку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального і матеріального права, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для його скасування або зміни, а тому вважає, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченої слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської від 27.01.2021 стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в частині залишення вироку без змін до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді