ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/262/18Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11-кп/817/236/21 Доповідач - ОСОБА_1
Категорія - ч.1,4 ст.358 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю - секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного 17 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Товстолуг Тернопільського району Тернопільської області, громадянку України, із вищою освітою, одруженуї, на утриманні одна малолітня дитина, працюючу продавцем в магазині "Територія сну", зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , жительку АДРЕСА_2 , раніше не судиму

визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України за якими призначено їй покарання:

за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 800 ( вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень;

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

На підставі ст.49 та ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строку давності ОСОБА_6 від кримінального покарання, передбаченого ч.1 ст.358 та ч. 4 ст. 358 КК України, звільнено. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000099 від 17.08.2017 року закрито.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_6 20 червня 2011 року, перебуваючи у приміщенні Поплавської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що за адресою: село Поплави Підгаєцького району Тернопільської області, на вул. Шевченка, 39, під час складання секретарем Поплавської сільської ради ОСОБА_8 заповіту від імені спадкодавця ОСОБА_9 , за яким остання все своє майно заповіла ОСОБА_6 , остання з метою подальшого використання такого заповіту у своїх цілях, а саме: отримання спадщини спадкодавця ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, власноручно внесла відомості до тексту заповіту, а саме: виконала у заповіті, що був складений у двох примірниках, запис від імені ОСОБА_9 про ознайомлення її із заповітом та від імені ОСОБА_9 його підписала, достовірно знаючи, що вона не має на це законних повноважень, чим вчинила його підроблення.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 здійснила підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 28 січня 2016 року, перебуваючи у приміщенні Підгаєцької державної нотаріальної контори, що в м.Підгайці Тернопільської області, по вул. Шевченка, 35, умисно з метою відкриття спадкової справи та придбання права власності на майно покійної ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що заповіт покійної ОСОБА_9 від 20 червня 2011 року зареєстрований секретарем Поплавської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області ОСОБА_8 , яка була службовою особою, оскільки згідно посадової інструкції секретаря сільської ради та виконавчого комітету, затвердженої головою Поплавської сільської ради ОСОБА_10 , була наділена повноваженнями здійснювати нотаріальні дії, в силу чого мала право вчиняти юридично значимі дії - підроблений, а саме: в нього внесені неправдиві відомості про ознайомлення з заповітом та підпис від імені ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, надала даний заповіт виконуючому обов`язки державного нотаріуса Підгаєцької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 , який в свою чергу завів спадкову справу № 6 та приєднав вищевказаний заповіт до заведеної спадкової справи.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 здійснила використання завідомо підробленого документа, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 вважає вирок суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.

На підтвердження своїх доводів, зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи новий вирок не усунув недоліки, на які вказано в ухвалі апеляційної інстанції від 07 серпня 2019 року.

Вказує, що викладене у вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не містить зазначення наявності усіх складових злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а також не наведено мотивів, з яких суд не врахував окремих доказів.

На думку апелянта, судом не перевірено обставини, коли саме і ким були внесені до тексту заповіту записи ОСОБА_9 , тобто чи був він на той момент вже посвідчений уповноваженою на це особою та чи був він скріплений печаткою, а отже, чи набув статусу офіційного документу.

Ставить під сумнів висновок експерта, який не містить даних про проведення останнім досліджень рукописного тексту саме спадкодавця ОСОБА_9 .

Вказує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, тому що не містить правової кваліфікації правопорушення.

Стверджує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доводам обвинуваченої про неналежність та недопустимість доказів у справі, що пов`язано із збиранням доказів до внесення відомостей у ЄРДР та упередженості слідчого судді, яким надавався дозвіл на вилучення документів спадкової справи.

Вважає, що висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності.

Просить вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року, яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України скасувати та виправдати її.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 як незаконний; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приписами ст.374 КПК України, якою регламентовані вимоги до змісту вироку визначено, що у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався.

Зокрема, судом встановлено, що ухвалою колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 скасовано вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року, яким обвинуваче6ня була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Обґрунтовуючи мотиви скасування судового рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції зазначено, що викладене у вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, не містить зазначення наявності усіх складових складу злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, тобто не відповідає п.2 ч.3 ст.374 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Проте, формулюючи обвинувачення, визнане судом доведеним у вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року, суд виклав фабулу обвинувачення аналогічно як і у вироку цього ж суду від 03 квітня 2019 року, не прийнявши до уваги висновки, з яких було скасоване це судове рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що подібне формулювання обвинувачення ОСОБА_6 викладено в обвинувальному акті, затвердженому процесуальним прокурором у кримінальному провадженні.

Наведені обставини дають колегії суддів підстави для висновку про неконкретність обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_6 , що свідчить про порушення її права на захист і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в контексті положень ст.412 КПК України, оскільки таке порушення перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Окрім того, скасовуючи вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 03 квітня 2019 року, апеляційний суд констатував, що місцевим судом не перевірялась та обставина, коли саме було внесено до тексту заповіту записи від імені ОСОБА_9 , тобто, чи був він на той момент вже посвідчений уповноваженою на це особою та чи був скріплений печаткою, а отже, чи набув статусу офіційного документа.

При новому розгляді справи, суд першої інстанції зазначив, що записи внесено до тексту заповіту від імені ОСОБА_9 обвинуваченою ОСОБА_6 , який на той момент вже був посвідчений уповноваженою на те особою та скріплений печаткою, а отже набув статусу офіційного документу. Разом з тим, мотиви з яких суд дійшов такого висновку є непереконливі та належним чином не аргументовані, оскільки доказів на підтвердження такого висновку судом не наведено.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як в апеляційній скарзі, поданій обвинуваченою ОСОБА_6 , так і під час апеляційного розгляду справи учасниками судового провадження не було заявлено клопотань про дослідження доказів та з`ясування обставин справи.

За наведених обставин, характер таких порушень, допущених судом першої інстанції не дає можливості, усунути їх під час апеляційного розгляду, а тому у відповідності до ст.415 КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, визначених приписами ст.7 цього Кодексу, а також враховуючи приписи ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду слід скасувати з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону дослідити в судовому засіданні обставини, в обсязі необхідному для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, врахувавши висновки та мотиви, викладені в даній ухвалі, а також в ухвалі Тернопільського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2021 року відносно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження в Бережанському районному суді Тернопільської області.

Головуючий

Судді