Справа № 343/99/21
Провадження № 11-кп/4808/424/21
Категорія ст. 350 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеозв`язку у кримінальному провадженні №0000007 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Долинського районного суду від 13.08.2021 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , несудимого
засуджено за ст. 350 ч. 2 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбаченихст. 76 КК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково, стягнено з ОСОБА_8 на його користь 3800 гривень моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

Кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин:
12 грудня 2020 року приблизно о 13 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Долина, вул. Торгова, 6, Калуського району в приміщенні службового кабінету комерційного директора ТзОВ «Галицька торгова компанія» потерпілого ОСОБА_7 , на ґрунті неприязних відносин, будучи незадоволеним прийнятими з його ініціативи, як службової особи, під час виконання ним своїх службових обов`язків, рішень про його звільнення та його дружини ОСОБА_10 з роботи, умовами роботи, а також нарахованою останній заробітною платою та проведеними з неї стягненнями, вчинив конфлікт із потерпілим, у ході якого, умисно наніс один удар правою рукою в обличчя остатнього та обома руками подряпав його, внаслідок чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду незаконним й необґрунтованим. Стверджує, що його підзахисний ОСОБА_8 вину не визнав, тому що цього злочину не вчиняв, його вину не доведено. Обвинувачений пояснював суду, що саме потерпілий накинувся на нього, впав, розбив носа та отримав інші тілесні ушкодження. Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , не можуть слугувати доказами по справі, оскільки перша є дочкою потерпілого, а інший свідок є працівником ТзОВ «Галицька торгова компанія», директором якої є потерпілий ОСОБА_7 , що свідчить про їх зацікавленість. Також, відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про причетність обвинуваченого до злочину. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляцію. Вважають, що його вину не доведено, просять задовольнити апеляцію повністю, вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд;

- прокурор та потерпілий вважають подану апеляційну скаргу захисника необґрунтованою, просять її залишити без задоволення, вирок без змін.

З`ясувавши обставини даного провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 50, 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, покарання законним й справедливим.

Оскаржений вирок суду цим вимогам закону відповідає, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Всі апеляційні доводи захисника не спростовують висновку суду про доведеність вини обвинуваченого.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 350 ч.2 ККУ, переконливо підтверджується наведеними у вироку доказами, яким суд дав правильну й обґрунтовану оцінку.
Зокрема, його вина доводиться його ж показаннями в тій частині, що він визнає, що мав з обвинуваченим неприязні стосунки та в той день і час був на місці події, мав конфлікт з потерпілим.
Крім того, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який ствердив, що 12.12.2020 близько 13.35 годин йому були спричинені вказані у вироку тілесні ушкодження ОСОБА_8 .
Показання потерпілого про нанесення йому ушкоджень обвинуваченим цілком узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з яких слідує причетність обвинуваченого до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень.
Зазначені показання потерпілого і свідків об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 3 від 06.01.2021 року про те, що у потерпілого ОСОБА_7 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі. Ці ушкодження спричинені ударно-дотичною чи ковзною дією тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею, можливо в термін події цього проступку (а.п. 71-72).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого є обґрунтованим й вмотивованим.
Апеляційні доводи захисника про те, що обвинувачений не спричиняв потерпілому тілесні ушкодження, є способом захисту і спростовуються наведеними у вироку доказами й мотивами.
Посилання апелянта на те, що потерпілий сам впав і наніс собі тілесні ушкодження, спростовуються наведеними доказами, які в апеляційного суду не викликають сумнівів.
Твердження апелянта про те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є недопустимими доказами через їх зацікавленість у справі, апеляційний суд відхиляє, оскільки їх показання переконливо узгоджуються з іншими доказами у справі, які не викликають сумніву.
Доводи обвинуваченого в апеляційній інстанції про порушення його права на захист на досудовому слідстві, на запізніле звернення потерпілого до поліції, на сумнівність висновку експерта колегія суддів визнає необґрунтованими.
Ці доводи носять характер припущень, є способом захисту. Порушень права обвинуваченого на захист, які б були підставою для скасування вироку, не виявлено. Запізніле звернення потерпілого до поліції не дає підстав для виправдання обвинуваченого. Посилання експерта на «можливість» заподіяння тілесних ушкоджень не суперечить доказовій базі про вину обвинуваченого, оскільки такий висновок узгоджується з іншими доказами його вини, яким суд дав правильну оцінку.
Призначене обвинуваченому покарання та звільнення від його відбування відповідають вимогам ст.ст. 50, 65, 75 ККУ. Апеляційних підстав для змін вироку в цій частині немає.
Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування вироку суду, тому залишає подану апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Долинського районного суду від 13.08.2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 3 місяців.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4