Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4853/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.08.2021року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.08.2021 року клопотання засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці (не працевлаштований, має не зняте та не погашене у встановленному порядку стягнення, заохочень не має жодного), не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про застосування щодо нього ст.81 КК України. Вказує на те, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає, що адміністрацією установи Бердичівський виправний центр №108 була надана його не повна характеристика та відсутні документи, які б могли вплинути на рішення суду.

Заслухавши доповідача, захисника про задоволення поданої засудженим апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 81 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів судового провадження видно, що ОСОБА_8 засуджений 03 грудня 2020 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі.

Початок строку відбування покарання: 18.01.2021; кінець строку: 18.01.2022.

Відповідно до матеріалів особової справи, ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" з 18.01.2021. За період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно. Допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за яке має не зняте та не погашене стягнення. Заохочень не має жодного . Заходи виховного та профілактичного впливу відвідує під наглядом представників адміністрації, реагує на них не завжди належним чином. Був працевлаштований на виробничій майстерні на посаді бетонярем (поза штатом). 14.06.2021 року із засудженим укладений строковий трудовий договір № 113. 17.06.2021 року засуджений звернувся до начальника установи із заявою про розірвання строкового трудового договору за власним бажанням. На даний час із заявою про працевлаштування до адміністрації установи не звертався. Вину у скоєному злочині за вироком суду визнав. Має позов на суму 15955 гривень 63 копійки, який не відшкодовує.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, враховуючи вимоги ст.81 КК України обґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці (не працевлаштований, має не зняте та не погашене у встановлеонму порядку стягнення, заохочень не має жодного) не довів своє виправлення.

Згідно вимог ст.81 КК України обов`язковою вимогою для застосування умовно-дострокового звільнення є доведення засудженим виправлення своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Разом з тим, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, а його поведінка не є сумлінною.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_8 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи на які посилається засуджений в апеляційній скарзі не є підставами для скасування ухвали районного суду і задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі засудженого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.08.2021 року, щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: