Провадження № 1-кп/750/410/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2021 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м.Чернігова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003049 від 01.10.2021 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славгород, Алтайського краю, Російської Федерації, громадянина України, одруженого, який утриманців не має, із повною загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда 3 групи, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У 1992 році, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 370 мм та укорочування приклада до шийки ложі одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «ИЖ-К» № НОМЕР_1 , 1958 року виготовлення, виробництва СРСР, незаконно переробив вогнепальну зброю, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/125-21/8906-БЛ від 13.10.2021 є обрізом, виготовленим саморобним способом та придатним до проведення пострілів.

Крім того, 01.10.2021, близько 14 год. 00 хв. працівниками групи швидкого реагування роти поліції особливого призначення ГУНП в Чернігівській області, що прибули на виклик за адресою:

АДРЕСА_1 , виявлено в лівій руці ОСОБА_4 вогнепальну зброю, яку останній, діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, зберігав за місцем свого мешкання.

В подальшому, 01.10.2021, в період часу з 14 год. 50 хв. по 16 год. 00 хв., працівниками поліції під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в спальній кімнаті, на стільці, виявлено та вилучено вогнепальну зброю, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/125-21/8906-БЛ від 13.10.2021 є обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «ИЖ-К» № НОМЕР_1 , 1958 року виготовлення, виробництва СРСР, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 370 мм та укорочування приклада до шийки ложі, що придатна до проведення пострілів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті, у вчиненному щиро розкаявся.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, які він надав суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_4 діяння повністю доведені і правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченого, який свою вину визнав, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, його похилий вік, стан його здоров`я згідно наявних даних, що він є інвалідом 3 групи, за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення ЧОПНЛ не звертався, за медичною допомогою до лікаря-психіатра в диспансерне психіатричне відділення КПН ЧОПНЛ не звертався, те, що він є пенсіонером, одружений, утриманців не має, має місце реєстрації де фактично і проживає; суд враховує наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, зміст досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінені як середні, та орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, в т.ч. для окремих осіб, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних частин вказаних статей, ближче до нижчої їх межі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 у 1992 році вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, і з дати вчинення цього кримінального правопорушення пройшло більше десяти років (майже тридцять), суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від призначеного основного покарання за ч.1 ст.263-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.4 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що наявна можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, і прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання, призначеного за ч.1 ст.263 КК України з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.
Шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Запобіжні заходи не застосовувалися.

У провадженні наявні документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 1887 грн. 82 коп., питання про які має бути вирішено відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ч.1 ст. 263-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі на підставі п.4 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання за ч.1 ст.263 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 82 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

Речові докази: вилучений 01.10.2021р. в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 обріз, виготовлений саморобним способом з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру, моделі «ИЖ-К» № НОМЕР_1 , 1958 року виготовлення, виробництва СРСР та десять патронів знищити.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1