В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освітою середньою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, віськовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді гранатометника 3 гірсько штурмового відділення 1 гірсько штурмового взводу 2 гірсько штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута до підготовчого судового засідання.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, під час дії особливого періоду, 09.08.2021 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі по 23.12.2021 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України вірно, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та просив укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також просив укладену з прокурором угоду про винуватість затвердити.

Між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_2 досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, суд розглянув справу у відповідності до ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що наслідки угоди йому зрозумілі.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За наведених обставин, укладену угоду належить затвердити та визнати винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази: відсутні.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 473, 474, 475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 17.01.2022 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_2 затвердити.
Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок, у випадках передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1