У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.3 ст. 357, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 06.07.2021, близько 02:00 год., діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, не отримавши дозвіл від власника або користувача приміщення, проник до квартири в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав ноутбук марки «Lenovo» моделі «Ideapad 330-15ICH», вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5919-ТВ від 15.07.2021 становить 2551,00 грн., мобільний телефон марки «Apple» моделі «IPhone 12 Pro Max 256 GB», вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5920-ТВ від 16.07.2021 становить 36300,00 грн., жорсткий диск марки «WD My Password Ultra», вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.2021 становить 1132,00 грн, жорсткий диск марки «WD Elements», вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.2021 становить 1058,00 грн., сумка для жорсткого диску, вартість якої згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.2021 становить 76,00 грн., комп`ютерну мишу марки «Media-Tech Raton Pro MT1113R», вартість якї згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5916-ТВ від 16.07.2021 становить 170,00 грн., планшет марки «I-Get» моделі «Smart W82», вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5917-ТВ від 15.07.2021 становить 1643,55 грн., та ключі від автомобіля «Audi», чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 42930,55 грн.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у житло.

Окрім цього, 06.07.2021 близько 02:00 год., ОСОБА_4 , умисно, таємно, не отримавши дозвіл від власника або користувача приміщення, проник до квартири в АДРЕСА_2 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав паспорт громадянина Чеської Республіки виданий на ім`я ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий 06.08.2020, та в подальшому залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні будь яким способом паспортом.

Також 06.07.2021 близько 02:20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі загального користування поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно, таємно, з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, всупереч волі власника, за допомогою ключа проник усередину автомобіля марки «Audi» моделі «A6 Avant», номер кузова НОМЕР_2 , 2009 року випуску, д.н.з. Чеської Республіки НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку експерта №CE-19/107-21/5911-АВ від 15.07.2021 становить 266202,14 грн., який згідно реєстраційного документу належить громадянину Чехії ОСОБА_13 , після того сів на водійське сидіння та за допомогою ключа запустив двигун та розпочав рух, тим самим незаконно заволодів автомобілем. В подальшому, на вказаному автомобілі ОСОБА_4 прибув до лісової місцевості неподалік вул. Солов`їної в м.Ужгород, де і залишив вказаний автомобіль.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 12 липня 2021 року о 14:00 год., ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого чужого майна, знаходячись в автомобілі марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_4 , перебуваючи неподалік площі Дружби Народів в м. Ужгород, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, таємно здійснили крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 9A 2/32GB», ринкова вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/6164-ТВ від 26.07.2021 становить 1932,00 гривень та мобільний телефон марки «Nokia 150», ринкова вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/6164-ТВ від 26.07.2021 становить 560,00 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 2492,00 грн.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

12.07.2021 ОСОБА_4 у повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

15.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України, у рамках кримінального провадження №0000992 від 14.07.2021

15.07.2021 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000992 від 14.07.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України об`єднано до кримінального провадження №0000713 від 07 липня 2021 року

10.08.2021 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000985 від 13.07.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України об`єднано до №0000713 від 31 липня 2021 року

17.08.2021 ОСОБА_4 на підставі ст. 135-136, п. 3 ч. 1 ст. 276, ч.1 ст.278 КПК України повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджень с. Оноківці, Ужгородського району, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимий, зокрема:

- 03.03.2021 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за ч.2 ст.185 КК України до 4(чотирьох) років 7 (семи) місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання терміном на 3 роки;

- 02.06.2021 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за ч.3 ст.185 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання терміном на 2 роки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від гр. ОСОБА_10 від 06.07.2021, протоколом огляду місця події від 06.07.2021., протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 09.07.2021, протоколом огляду місця події від 09.07.2021, протоколом огляду місця події від 07.07.2021, висновок експерта №CE-19/107-21/5919-ТВ від 15.07.2021,висновком експерта №CE-19/107-21/5920-ТВ від 16.07.2021, висновком експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.21, висновком експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.2021, висновком експерта №CE-19/107-21/5915-ТВ від 16.07.2021,висновком експерта №CE-19/107-21/5916-ТВ від 16.07.21, висновком експерта №CE-19/107-21/5917-ТВ від 15.07.2021, висновком експерта №CE-19/107-21/5911-АВ від 15.07.2021, висновком експерта №CE-19/107-21/6190-Д від 21.07.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 31.07.2021, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24.07.2021, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.07.2021, протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2021.

ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої. Також є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою, офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, дітей та осіб похилого віку на утриманні немає.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, існують ризики, передбачені ч.2 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування; незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження; вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив таке задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що ОСОБА_4 спряє органам досудового слідства, дає визнавальні покази. Умислу на заволодіння транспортним засобом у підзахисного не було. Докази у провадженні вже зібрані, відтак просить застосувати до підзахисного домашній арешт у нічний час.

Підозрюваний у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання та підтримував позицію захисника, зазначив що вину у скоєному визнає, на виклики в правоохоронні органи з`являється, влаштувався на роботу.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Як установлено з матеріалів клопотання слідчим відділом Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000713 від 07.07.2021 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289 КК України.

У межах даного кримінального провадження 17.08.2021 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України.

У подальшому орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливого незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя виходить з того, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає надання стороною обвинувачення доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином суд приходить до висновку, що ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які лежать в основі клопотання сторони обвинувачення знаходять своє підтвердження та не спростовані стороною захисту. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя:

- з урахуванням тяжкості злочинів вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 ,

- доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри;

- доведення стороною обвинувачення існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;

- з урахуванням наявності судимості у ОСОБА_4 , за злочини проти власності,

вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У свою чергу документів на спростування доводів, наведених прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, сторона захисту не надала. Так само як і не надала документів, які мають враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Найтяжче кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких злочинів, зокрема ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Щодо доводів сторони захисту, які стосуються визнавальних показів підозрюваного, його явку за викликом до органу досудового розслідування та зібрання доказів у кримінальному провадженні, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що належне виконання підозрюваним обов`язків не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу з огляду на те, що ризик у кримінальному провадженні як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Отже, оцінивши докази сторони обвинувачення та сторони захисту в їх сукупності та співставленні, вирішуючи питання доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд не знаходить підстав, які б слугували для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення щодо обрання даного виду запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.289 КК України, ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання органу досудового розслідування. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам та досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 , не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 27 серпня 2021 року по 09 вересня 2021 року .
Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500, 00 грн. (сто тринадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - до 09 вересня 2021 року .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Повний текст ухвали проголошено 30.08.2021 о 16 год. 20 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1