КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001116 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ворожба Білопільського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року скасувати та закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком один рік.
Відповідно до ст. 76 КК України його зобов`язано не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Також цим вироком вирішене питання щодо стягнення процесуальних витрат та речових доказів.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вважає, що вирок суду першої інстанції ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Апелянт звертає увагу на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_11 , а в подальшому і потерпілий ОСОБА_10 примирилися та звернулися до слідчого з клопотанням про примирення винного з потерпілим, однак слідчий проігнорував дані обставини та звернувся до суду з обвинувальним актом.
Захисник також зазначає, що в подальшому під час розгляду провадження судом першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_6 також повідомляли суд про бажання примиритись, тому суд повинен був з`ясувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , однак цього зроблено не було.
Поряд з цим, апелянт наголошує на тому, що обвинувачений не заперечує доведеність своєї вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, та вважає, що суд мав би закрити щодо ОСОБА_6 кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 15 грудня 2020 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Чері-Амулет», з номерним знаком НОМЕР_1 рухався по проїзній частині вул. Червоноткацька зі сторони вул. Будівельників в напрямку перехрестя з бульваром Праці в м. Києві.
Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «6» п. 2.3 та п. 18.4 Правил дорожнього руху України, які виявилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Чері-Амулет», з номерним знаком НОМЕР_1 , маючи об`єктивну змогу виявити попереду себе нерегульований пішохідний перехід, позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками «5.35Л, 5.35.2 - «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1, а також автомобіля «Деу-Ланос» з номерним знаком НОМЕР_2 , який зупинився перед пішохідним переходом в сусідній смузі, надаючи перевагу в русі пішоходу ОСОБА_11 , будучи зобов`язаним зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом, внаслідок чого, створюючи небезпеку для руху, а також загрозу здоров`ю громадян, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, розташований на перехресті вул. Червоноткацька та бульвару Праці в м. Києві, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , спричинивши їй тілесні ушкодження: закритий черезпідвертлюговий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3 та п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події і її наслідками.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволеннюз огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду в частині доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин, встановлених судом та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.
Колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині безпідставного, на думку сторони захисту, не застосування до обвинуваченого звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття даного кримінального провадження згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Оскаржуючи вирок суду захисник зазначає, що суд не застосував положення ст. 46 та п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, які підлягали застосуванню.
Такі доводи захисника колегія суддів вважає необґрунтованими.
Із журналу судового засідання вбачається, що ані потерпілий ані обвинувачений під час судового засідання у суді першої інстанції не заявляли про примирення, таких відомостей не містять і матеріали кримінального провадження.
В той же час, під час апеляційного розгляду захисником подано клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
На обґрунтування клопотання апелянтом надано заяву потерпілого ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням, яку останній підтримав у суді апеляційної інстанції та зазначив, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував завдану шкоду.
Також захисником надано заяву обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо не заперечення звільнення від кримінальної відповідальності, яка була ним підтримана у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 будучи раніше не судимим, визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке за класифікацією визначеною ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами провадження, в момент вчинення цього кримінального правопорушення, ОСОБА_6 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, у даному кримінальному провадженні на час його розгляду в суді апеляційної інстанції наявні всі умови, передбачені ст. 46 КК України, які в сукупності є підставою для звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути прийняте на стадії судового провадження з перегляду судових рішень.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно із ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Таким чином, з урахуванням наведених норм закону та з огляду на встановленні під час апеляційного розгляду обставини, а саме те, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 наявні підстави, передбачені ст. 46 КК України, то колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати, кримінальне провадження № 0001116 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4