Справа № 645/7041/21
Провадження № 1-кп/645/716/21
В И Р О К
26 жовтня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, маючого середню освіту, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.04.2012 Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 23.03.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
- 26.11.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі.
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ОСОБА_3 08.09.2021 року о 23.00 год. перебував в квартирі за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В цей час, на підґрунті особистих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ..
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_3 умисно наніс потерпілій два удари кулаком правої руки в область грудної клітини.
Так, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09/1669-С/2021 від 20.10.2021 року тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі, які відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, є легкими тілесними ушкодженнями.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву, складену в присутності адвоката ОСОБА_5 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлена щодо обмеження права на апеляційне оскарження. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше був засуджений, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працює, має зареєстроване постійне місце проживання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачений не працевлаштований, суд не вбачає можливості призначати йому вказаний вид покарання.
При цьому, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, із звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1