Провадження № 1-кп/734/30/22 Справа № 729/146/21
У х в а л а

про продовження строку запобіжного заходу

17 лютого 2022 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и в:
у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження № 0000226 від 19.06.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В ході судового засідання прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці обвинуваченому ОСОБА_6 з метою запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Доводи прокурора зводяться до того, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисні особливо тяжкі злочини, схильний до вчинення кримінальних правопорушень, злочин, у якому обвинувачується є особливо тяжким, а отже може ухилятися від суду, перебуваючи на волі вчиняти тиск на свідків чи потерпілого, тому інші запобіжні заходи не будуть ефективними.
Захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили з мотивів його безпідставності, посилаючись на те, що стороною обвинувачення суду не надано належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_6 у інкримінованому злочині. Оскільки на даний час у судовому засіданні досліджені всі докази сторони обвинувачення, допитані свідки, вважають за доцільне змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисників.
Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків:
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Метою і підставою продовження строку тримання обвинуваченому під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Як виходить із змісту раніше постановлених ухвал, якими у судовому засіданні вже продовжувався обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, в тому числі і за корисні особливо тяжкі злочини, має не зняту і не погашену судимість, що свідчить про схильність його до вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього, суд враховує, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_8 є особливо тяжким, на даний час всі свідки сторони обвинувачення не допитані.
Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 23 лютого 2022 року, судовий розгляд кримінального провадження триває, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого зберігаються і на даний час, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який. Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.

З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому в межах строку, визначеного законом.

Доводи сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд до уваги не бере, оскільки озвучені обставини не є визначальними при вирішенні питання щодо виду запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, який фактично проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 год. 30 хв. 17 квітня 2022 року, включно, з триманням у Державній установі «Чернігівській слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя