Справа № 944/3819/21
Провадження №1-кп/944/979/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 21.08.2020, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рожище Волинської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.413 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 під час проходження військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді навідника-оператора 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 десантно-штурмового батальйону, після отримання 06.08.2020 для службового користування монокуляру нічного бачення НОМЕР_2 , 07.08.2020 близько 05:40 год., перебуваючи на ротно-тактичних навчаннях на Яворівському полігоні міжнародного центру миру та безпеки, що в АДРЕСА_3 , порушуючи вимоги ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» та ст.ст. 13, 14, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечив збереження ввіреного для службового користування військового майна служби ракетно-артилерійського озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме монокуляру нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 , шляхом утримування його в руках, або прикріпленим до шолома чи зброї, не вжив заходів щодо збереження ввіреного майна в момент його умовного затримання противником під час проведення ротно-тактичних навчань, не повідомивши військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснили його затримання про залишення ввіреного йому військового майна без нагляду на спостережному пості та забезпечення його збереження, що призвело до втрати монокуляри нічного бачення AN/PVS - 14 № НОМЕР_3 вартістю 39 878 грн. 20 коп.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив втрату ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 413 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 07.08.2020 під час військових навчань на Яворівському полігоні міжнародного центру миру та безпеки, що в АДРЕСА_3 втратив монокуляру нічного бачення. Завдану шкоду відшкодував в повному обсязі. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 413 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 вчинив втрату ввіреного для службового користування військового майна, внаслідок порушення правил його зберігання.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди як обставини, що пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.413 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.
Командиру військової частини НОМЕР_1 здійснювати контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця ОСОБА_4 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1