печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій оскаржує бездіяльність слідчого другого відділу Управління з розслідувань кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 та просить зобов`язати вчинити дії у кримінальному провадженні № № 0000762 від 15.09.2020 року.

У засідання особа, яка звернулася зі скаргою про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялася належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явилася.

Зокрема, у вказаній скарзі ОСОБА_3 серед іншого просить забезпечити можливість його присутність у судовому засіданні по розгляду заяви в режимі відеоконференції.

Так, проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження регламентовано ст. 336 КПК України.

Разом з тим, з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 не наведено та необгрунтовано жодної передбаченої ст. 336 КПК України підстави, за яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), за таких обставин, заява останнього про проведення судового провадження по розгляду його скарги в режимі відеоконференції є необґрунтованою, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.

Слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, проте, в засідання не з`явився.

На підставі ст. 306 ч. 3 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд провадження у відсутність сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою та надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України; у разі скасування арешту.

Так, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Разом з тим, до скарги не долучено жодного документу, що відповідають вимогам ст. 99 КПК України, які надавали б можливість слідчому судді пересвідчитися в тому, що майно, яке вилучене під час проведення обшуку є тимчасово вилученим.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000762 від 15.09.2020 року, відсутні.

Керуючись ст.ст. 167-169, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1