29.12.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 533/1017/21
провадження № 1-кп/533/121/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 грудня 2021 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000564, внесене в ЄРДР 17.11.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, не одружений, освіта професійно-технічна, офіційно не працює, раніше судимий:

1) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.07.2021 року за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

2) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.310 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.07.2021 року засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт.

28.08.2021 року вирок відносно засудженого ОСОБА_4 надійшов на виконання до Кременчуцького РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області.

01.09.2021 року засудженого ОСОБА_4 письмово ознайомлено із вироком, порядком та умовами відбування покарання та попереджено про наслідки за ухилення від відбування громадських робіт.

01.09.2021 засудженого ОСОБА_4 направлено до Новогалещинської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, де його зобов`язано відбувати призначене судом покарання, та приступити до виконання громадських робіт з 07.09.2021 року.

Розпорядженням №71 від 07.09.2021 по Новогалещинській селищній раді Кременчуцького району Полтавської області засудженого ОСОБА_4 прийнято на безоплатну роботу для відбування покарання у вигляді громадських робіт строком 80 годин, починаючи з 07.09.2021.

Також, 07.09.2021 ОСОБА_4 ознайомлено із переліком об`єктів та видами робіт на яких останній буде відбувати покарання у виді громадських робіт.

Однак, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел спрямований на ухилення від відбування покарання, будучи фізично здоровим та працездатним, не з`явився до роботи 10.09.2021 та у періоди із 13.09.2021 по 17.09.2021, із 20.09.2021 по 24.09.2021, із 06.10.2021 по 08.10.2021, із 11.10.2021 по 13.10.2021, із 18.10.2021 по 21.10.2021, із 01.11.2021 по 05.11.2021 та із 08.11.2021 по 12.11.2021, тобто вчинив 40 годин прогулів.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та захисник погодилися з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Показав, що дійсно не відбув покарання у виді громадських робіт в розмірі 40 годин без поважних причин.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора, обвинуваченого, захисника, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 389 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.07.2021 року за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, який виконується окремо, невідбута частина покарання складає 40 годин; вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.310 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, новий злочин вчинив до повного відбуття покарання за першим вироком та в період іспитового строку за другим вироком, необхідно визначити остаточне покарання відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попередніми вироками.

Відповідно до ст.72 КК України невідбута частина покарання у виді 40 громадських робіт відповідає 5 (п`яти) дням обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.71 КК України, ч.3 ст. 349, ст.ст.368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднати невідбуті покарання, призначені вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.07.2021 року за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 01.09.2021 року за ч.1 ст.310 КК України та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1