справа №619/4668/21
провадження №1-кп/619/360/21
ВИРОК
іменем України

28 вересня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000146 від 29.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого, однак офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України,

Сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
У ОСОБА_3 28.08.2021 близько 12 години, перебуваючи у м. Києві (точне місце та час не встановлено), виник умисел на придбання психотропної речовини. Реалізуючи свій умисел, останній при не встановлених слідством обставинах, умисно, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, з метою подальшого споживання, через мережу придбав полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною невстановленою вагою - 4 ММС метилметкатінон, чим завершив свій кримінально протиправний умисел на придбання психотропної речовини без мети збуту.Того ж дня, у період орієнтовано з 15 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв., ОСОБА_3 вирушив з м. Києва до м. Харкова автобусом, поклавши психотропну речовину в рюкзак та здійснив її перевезення.Надалі 28.08.2021 (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 виїхав з м. Харкова до м. Донецьк на мікроавтобусі марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Маршрут ОСОБА_3 обрав для виїзду з України на непідконтрольні території України м. Донецьк через МП «Гоптівка» Харківської митниці (Харківська область, Харківський район, 38-ий км. траси Харків-Бєлгород), сховавши у своєму рюкзаку психотропну речовину та здійснив її перевезення.У подальшому, 29.08.2021 близько 01 год. 54 хв. в рюкзаку ОСОБА_3 під час проходження митного контролю на МП «Гоптівка» Харківської митниці (Харківська область, Харківський район, 38-ий км. траси Харків-Бєлгород) виявлено кристалічну речовину білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті масою 0,9237 грам, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - 4 ММС (4 метилметкатінон), в перерахунку на масу речовини, склала: 0,6206 грам.
Крім того, ОСОБА_3 28.08.2021 (більш точний час не встановлено), з метою відвідати батька, виїхав з м. Харкова до м. Донецьк на мікроавтобусі марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Маршрут ОСОБА_3 обрав для виїзду з України на непідконтрольні території України м. Донецьк через МП «Гоптівка» Харківської митниці (Харківська область, Харківський район, 38-ий км. траси Харків-Бєлгород). Перед виїздом на мікроавтобусі ОСОБА_3 умисно, достовірно розуміючи протиправність своїх дій, сховав у своєму рюкзаку особливо небезпечну психотропну речовину - 4 ММС (4 метилметкатінон) з метою подальшого переміщення її через митний кордон України для подальшого споживання. Таким чином, 28.08.2021, точний час слідством не встановлено, у ОСОБА_3 виник умисел на здійснення переміщення особливо небезпечної психотропної речовини через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.Так, 29.08.2021 близько 01 год. 54 хв. в зону митного контролю МП «Гоптівка» Харківської митниці (Харківська область, Харківський район, 38-ий км. траси Харків-Бєлгород) смугою руху «зелений коридор», у напрямку «виїзд з України до Російської Федерації», в`їхав мікроавтобус марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пасажиром якого був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення митного огляду, працівником митниці була проведена процедура усного декларування ОСОБА_3 , у ході якої останній не заявив про переміщення будь-яких заборонених предметів, в тому числі психотропних речовин.В подальшому, за допомогою службового собаки Харківської митниці, в особистих речах, а саме в рюкзаку ОСОБА_3 виявлена кристалічна речовина білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті масою 0,9237 грам, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - 4 ММС (4 метилметкатінон), в перерахунку на масу речовини, склала: 0,6206 грам.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України, а саме закінчений замах на переміщення через митний кордон України, з прихованням від митного контролю, особливо небезпечної психотропної речовини метилметкатінон.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та підтвердив факт і обставини їх вчинення, так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вищезазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, судом визнається обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого та кримінального проступку, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він має вищу освіту, не одружений, раніше не судимий, працює, однак офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, які наведено вище, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд визнає можливим при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України застосувати ч. 1 ст. 69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією частини цієї статті, за ч. 1 ст. 309 КК України призначити покарання у вигляді обмеженням волі в межах санкції цієї статті, оскільки саме таким покаранням буде досягнуто мету, передбачену ч. 2 ст. 50 КК України.

При вирішенні питання про те, який із передбачених ч. 1 ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати до ОСОБА_3 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд дійшов висновку про застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Проте, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи, дані про особу винного, ставлення винного до скоєного, який щиро розкаявся у вчиненому, відсутність тяжких наслідків, масу психотропної речовини, наявність хворих батька та бабусі, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст. 75 КК України. На період випробувального терміну суд покладає на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які вважає необхідними та достатніми для його виправлення.

Оскільки статтею 77 КК України встановлено вичерпний перелік додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, і він не містить такого додаткового покарання як конфіскація майна, суд не призначає ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 305 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Згідно з п.п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Відповідно до постанови слідчого від 06.09.2021 особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4-метилметкатінон), маса якої після проведення експертного дослідження складає 0,8937 гр 1 пакет, паперовий згорток з серветками 1 пакет, згорток з нігтями 1 пакет, визнано речовими доказами та передано в камеру зберігання речових доказів СВ УСБУ в Харківській області.

Оскільки клопотання відповідних установ щодо передачі речових доказів, пов`язаних з незаконним обігом та вилучених з обігу до суду не надійшло, суд вважає, що такі речові докази та докази, які не мають ніякої цінності підлягають знищенню.

Згідно ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення судової експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-21/19205-НЗПРАП від 01.09.2021 в розмірі 1201,34 грн.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності з ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи Харківським НДЕКЦ МВС України дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/19205-НЗПРАП від 01.09.2021 у розмірі 1201,34 грн (одна тисяча двісті одна гривня 34 копійки).
Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину 4-ММС (4-метилметкатінон), маса якої після проведення експертного дослідження складає 0,8937 гр 1 пакет, паперовий згорток з серветками 1 пакет, згорток з нігтями 1 пакет, які знаходяться в камері зберігання речових доказів СВ УСБУ в Харківській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1