ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/521/21 Справа № 711/7325/21 Категорія: ст. 181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

слідчий ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2021, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області Любашівського району с. Ясенове Перше, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 грудня 2021 року включно,

в с т а н о в и в :

слідчий СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000475, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2021, в якому просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 26.04.2021, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи намір на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, прибув на територію ДП «Агрофірма Іскра», що в адміністративних межах села Нова Дмитрівка Золотоніського району, де реалізуючи свій злочинний умисел зайшов на територію ДП «Агрофірма Іскра» разом з ОСОБА_10 та одною невстановленою, в ході досудового розслідування особою, використовуючи нафтові оливи, з метою знищення трансформаторної станції «КТП-549», виконав свідомі дії, спрямовані на виникнення пожежі шляхом застосування вогню до об`єкту трансформаторної станції, внаслідок чого було знищено трансформаторну станцію «КТП-549», чим завдав потерпілому значної матеріальної шкоди.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення злочину до кінця, покинув територію ДП «Агрофірма іскра», що в адміністративних межах села Нова Дмитрівка, та з місця вчинення злочину зник.

05.11.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, як вказує у клопотання слідчий, підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками; листом про надсилання результатів перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру; матеріалами про рух транспортного засобу марки «Mercedez-Benz 320» д.н.з. НОМЕР_1 до с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району; іншими матеріалами кримінального провадження.

У матеріалах кримінального провадження достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло шкоду в особливо великих розмірах.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою орган досудового слідства вказує на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України: спробам пререховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як на обґрунтування цих висновків слідчий вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що виправдовує обрання обрання запобіжного заходу тримання під вартою; на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим також буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які володіють відомостями про вчинення кримінального правопорушення та надали покази, які підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованого злочину; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого, можлива через наявність відомостей з довідки кримінального аналізу ГУНП в Черкаській області останній у 2015 році був причетний до вчинення кримінального правопорушення №000024300 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та № за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2021 в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмолено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 грудня 2021 року включно, заборонено ОСОБА_7 покидати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , з 20.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи.

Ухвала слідчого судді обґрунтована тим, що зважаючи на доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, покарання за яке передбачає можливість позбавлення волі на строк від трьох до десяти років та який відноситься до категорії тяжких, проте лише ця обставина не може слугувати підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також, прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий під час судового засідання зазначив, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання.

Крім того, ні в клопотанні, ні в судовому засіданні стороною обвинувачення не наведенні обставини та не наданні докази, які б підтверджували наявність ризику, що підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню, враховуючи положення статті 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати вважаючи ухвалу незаконною з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строків досудового розслідування до 30.12.2021.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу тими ж доводами, що і клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор зокрема зазначає, що: на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі підозрюваний матиме можливість спілкуватися з особами, можливо причетними до вчиненого ним злочину, які на даний час слідством не встановлені, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні; 30.10.2021 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру одному із фігурантів даного провадження та обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави; підозрюваний може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які володіють про вчинення кримінального правопорушення та надали покази, які вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого злочину; підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки за даними довідки кримінального аналізу ГУНП в Черкаській області, останній у 2015 році був причетний до вчинення кримінальних правопорушень .

Крім того, прокурор вказує, що у судовому засіданні підозрюваний повідомив, що він утримує сім`ю, проте не зазначив, що офіційно працевлаштований та не надав підтвердження яким чином утримує сім`ю і ці обставини не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки не спростовують можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання, пов`язане з позбавленням волі на строк до десяти років.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, слідчої ОСОБА_9 , яка підтримала думку прокурора, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 177, 178, 181 КПК України.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано вказав, що в даному випадку щодо питання обґрунтованості підозри має застосовуватися стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Необхідно оцінювати обґрунтованість усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому цей стандарт доказування є досить низьким необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
На теперішній час досудове розслідування триває, підстав стверджувати про невідповідність змісту підозри обставинам інкримінованого правопорушення не має, обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 20:00 год. до 06:00 год. наступної доби слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, врахувавши, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного в частині запобігання ризику можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики за місцем проживання.

Доводи апеляційної скарги, що відносно одного з фігурантів у даному кримінальному провадженні, якому повідомлено про підозру, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, апеляційний суд не бере до уваги виходячи з наступного.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція і до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). При цьому, клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя вирішує щодо конкретної особи у кожному випадку окремо, з врахуванням положень ст. 178 КПК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором та слідчим не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно ОСОБА_7 крім інших підстав запобіжних заходів, йшлося і про запобігання ризику незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, інших підозрюваних.

При розгляді даного клопотання прокурора колегія суддів прийшла до висновку, що зазначений ризик об`єктивно існує і запобігти його настанню можливо шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування у будь-якій формі зі свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, експертами, окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі, що на думку колегії суддів помилково не вчинено слідчим суддею при розгляді даного клопотання.

Отже, саме такий запобіжний захід з покладенням усіх вищезазначених зобов`язань, на думку колегії суддів, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент розгляду даного клопотання колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З врахуванням викладеного ухвала слідчого судді підлягає до скасування та постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2021 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 грудня 2021 року включно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 грудня 2021 року включно, заборонивши ОСОБА_7 покидати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 з 20:00 год. до 06:00 год. наступної доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування у будь-якій формі зі свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні, експертами, окрім як при проведенні слідчих та процесуальних дій за їх участі.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться справа та процесуальному прокурору у даній справі для відому.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:
Судді :