Справа № 357/4071/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, об`єднане кримінальне провадження № 0000546, внесене до ЄРДР 30.03.2021 року та № 0000814, внесене до ЄРДР 25.04.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупира, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.04.2021 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 297 КК України на 4 роки обмеження волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3
У С Т А Н О В И В:
24 березня 2021 року приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , та будучи обізнаним про те, що в даному будинку останнім часом ніхто не проживає, в цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна з вищевказаного домоволодіння.
В подальшому ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, проник на частково огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник до господарчої споруди, де шляхом демонтажу зі стелі вчинив крадіжку трьох бувших у використанні металевих швелерів, вартістю 371 гривня 28 копійок кожен, загальною вартістю 1113 гривень 84 копійки, які належать потерпілій ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 з місця вчинення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1113 гривень 84 копійки.
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 в кінці січня місяця 2021 року знаходячись на території кладовища в АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою наруги над могилою, з корисливих мотивів підійшов до місця родинного поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , звідки шляхом демонтажу секцій алюмінієвої могильної огорожі сірого кольору, яка була розміщена навколо місця поховання, викрав їх та здав на металобрухт, за що отримав грошові кошти, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1440 гривень.
ОСОБА_3 вчинив наругу над могилою, повторно, з корисливих мотивів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.297 КК України.
20 травня 2021 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, використовуючи заздалегідь приготовлений металевий прут (лом), зірвав навісний замок вхідних дверей господарського приміщення розташованого на території вищевказаного домоволодіння та проник всередину вказаного приміщення, звідки викрав належну ОСОБА_11 бензинову газонокосарку марки «RIGA», модель «БГ-5750», вартістю 1171,09 грн.
ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 1171,09 грн.
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні сторонами подана угода про визнання винуватості, укладена 22.12.2021 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинені кримінальні правопорушення за.
- ч. 3 ст. 297 КК України - 4 роки обмеження волі.
Узгоджено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання 4 роки 1 місяць обмеження волі.
- ч. 3 ст. 185 КК України -3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання призначеного судом та покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року, узгоджено визначити остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднана з проникненням у інше приміщення, наругою над могилою, вчиненою повторно, з корисливих мотивів та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення.
Прокурор вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, погодився з встановленими фактичними обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості з узгодженою в ній мірою покарання.
Захисник просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.
Також, суду надані заяви потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 в яких зазначено, що вони надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 та з узгодженою мірою покарання згодні.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 .
При її затвердженні та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні злочинів, активне сприяння їх розкриттю, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Також, слід зазначити, що оскільки ОСОБА_3 вчинив 2 тотожних злочини, правильною є кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України за всіма епізодами крадіжок, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.
Враховуючи, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_3 відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.
Оскільки епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинений ОСОБА_3 в кінці січня 2021 року, тобто до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому визначити за скупністю злочинів, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, а саме до покарання призначеного за цим вироком частово приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року.
Крім того, оскільки два епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинені ОСОБА_3 після постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року, суд вважає необхідним остаточне покарання обвинуваченому призначити за сукупністю вироків, а саме до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року та покарання призначеного із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України.
При визначені остаточного покарання, з урахуванням ст. 70, 71 КК України, враховано правовий висновок викладений в Постанові Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року справа №443/806/19 провадження №51-5994кмо20.
Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70, 71 КК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Цивільні позови не заявлено.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 22.12.2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22.12.2021 року покарання за.
- ч. 3 ст. 297 КК України - 4 роки обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання 4 роки 1 місяць обмеження волі. Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, відбуту частину покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, з 07.06.2021 року;
- ч. 3 ст. 185 КК України -3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року з урахуваеням покарання призначеного із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу обрати у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО».
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 22.12.2021 року.
Речові докази:
- навісний замок у пошкодженому стані, який запакований до паперового пакету та який зберігаються у камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;
- металевий прут (лом) довжиною 89 см, найбільшим діаметром 1,9 см, вкритий корозією та який зберігаються у камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;
- бензинову газонокосарку марки «RIGA», модель «БГ-5750», яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , залишити у останньої, як у власника майна.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1