Код суду 233 Справа № 233/6248/21
Вирок
Іменем України
27 січня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка, Донецької області, українець, громадянин України, освіта середньо технічна, пенсіонер за віком, не одружений, працює черговим з режиму у КЗ «Центр обліку бездомних осіб та будинок нічного перебування», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У період часу, з початку травня 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, по 11 травня 2014 року, під час перебування бойовиків самопроголошеної «Донецької народної республіки» (далі за текстом - «ДНР») на території м. Костянтинівка, Донецької області, ОСОБА_5 приймав активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму щодо створення на території Донецької області так званої самостійної суверенної держави - «ДНР» (був членом дільничної виборчої комісії), тобто вчинив дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Так, положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України, питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який визначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Відповідно до ст. ст. 132, 133 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно - територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Так, 07 квітня 2014 року у м. Донецьку Донецької області невстановленими особами з метою зміни меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, та здійснення терористичної діяльності створено квазідержавне утворення, яке має ознаки терористичної організації, - «Донецьку народну республіку» (далі по тексту - «ДНР»).
Також 07 квітня 2014 року у м. Донецьку Донецької області прибічниками ідеї відокремлення Донецької області від України видано «Акт о провозглашении государственной самостоятельности Донецкой народной республики», яким публічно закликано місцеве населення до проведення 11.05.2014 в порушення ст. ст. 1, 2, 5, 8, ч. 2 ст. 19, ст. 73, п. 3 ч. 1 ст. 85, п. п. 13. 18, 20 ч. 1 ст. 92, ст. ст. 132, 133 Конституції України так названого загального обласного референдуму» на території Донецької області, на вирішення якого поставлено питання: «Чи підтримуєте Ви Акт про державну самостійність Донецької Народної Республіки?», тобто питання щодо зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення Донецької області як окремої адміністративно-територіальної одиниці з-під юрисдикції України.
На початку травня 2014 року, точна дата органом досудового розслідування не встановлена, з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно - територіальних одиниць Донецької області, діючи з власних мотивів, ОСОБА_5 , який неодноразово приймав участь у проведенні виборів Президента України, народних та місцевих депутатів на території України, в ході розмови з секретарем дільничної виборчої комісії ОСОБА_7 (яку вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 17.12.2021 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України), надав добровільну згоду останній на участь у роботі дільничної виборчої комісії в якості її члена.
Так, ОСОБА_5 , який повинен був разом з іншими членами так званої «дільничної виборчої комісії», відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, прийняти участь у проведенні т.зв. «референдуму» 11 травня 2014 року, у приміщенні будівлі Костянтинівської ЗОШ № 2, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Незалежності (кол. Октябрська), буд. 166, з приводу визнання незаконного створення та подальшого самостійного існування т.зв. «ДНР», з наступним складанням завідомо неправдивих документів про результати підрахунку нібито їх волевиявлення про зміну меж території України.
На початку травня 2014 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), у вечірній час доби, ОСОБА_5 , разом з іншими членами дільничної виборчої комісії, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, прибув до будівлі Костянтинівської ЗОШ № 2, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Незалежності (кол. Октябрська), буд. 166, де отримав від членів ініціативної групи з організації та проведення незаконного референдуму, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, інструктаж щодо проведення 11.05.2014 так званого референдуму.
11 травня 2014 року, приблизно о 07.00 год., ОСОБА_5 , прибув до приміщення будівлі Костянтинівської ЗОШ №2, за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Незалежності (кол. Октябрська), буд. 166, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з головою комісії ОСОБА_8 (яку вироком Костянтинівського міськрайонного суду від 25.10.2018 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.110 КК України) та іншими особами, відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, прийняв участь у проведенні т.зв. «референдуму» 11 травня 2014 року.
Члени так званої «дільничної виборчої комісії №11», відносно яких проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, отримали від секретаря дільничної виборчої комісії ОСОБА_7 , роздруковані списки з назвами вулиць відповідної дільниці м. Костянтинівка та списки виборців.
Так, 11.05.2014 в період часу з 08.00 год. до 20.00 год. ОСОБА_5 , будучи членом так званої дільничної виборчої комісії № НОМЕР_1 , розташованої на другому поверсі будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Незалежності (кол. Октябрська), буд. 166, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з головою комісії ОСОБА_8 , секретарем ОСОБА_7 та іншими особами, відносно якого проводиться досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні, виконував, окрім інших, функції члена так званої «дільничної виборчої комісії №11», а саме: здійснював реєстрацію виборців, звірку паспортних даних виборців з наданими відповідними списками на ДВК.
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.110КК України, а саме: вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
30 грудня 2021 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.
Крім того, вказаною угодою сторони погодили покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, пенсіонер за віком, офіційно працевлаштований, за місцем праці характеризується позитивно, має місце реєстрації та мешкання, за яким характеризується посередньо, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, є достатньою для його виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Суд погоджується з тим, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування призначеного покарання і його варто звільнити від відбування цього покарання з випробуванням, оскільки він скоїв кримінальне правопорушення вперше, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі, викладеному в обвинувальному акті у судовому провадженні, щиро розкаявся у скоєному, що свідчить про його намір стати на шлях виправлення та перевиховання, до того ж матеріали, що характеризують особу обвинуваченого дають підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 30 грудня 2021 року про визнання винуватості, укладеною між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника і призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Під час судового провадження заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались та суд не знаходить підстав для їх застосування.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 грудня 2021 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.110КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років.
На підставі ст.75КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст.76КК України обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженого.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1