Справа № 182/7782/21
Провадження № 1-кс/0182/1642/2021
У Х В А Л А
Іменем України
30.11.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2021 року за №0001029, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, гр. України, з середньою технічною освітою, працюючого ТОВ «Нікапрогресбуд», різноробочий, неодруженого, особою з інвалідністю або депутатом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0001029 за фактом розпусних дій відносно малолітніх осіб ОСОБА_8 2009 р.н. та ОСОБА_9 2011 р.н.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з літа 2017 року до 01.11.2021 року ОСОБА_5 , знаходячись на присадибній ділянці за місцем свого постійного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював розпусні дії сексуального характеру, які здатні викликати фізичне і моральне розбещення, відносно малолітніх ОСОБА_8 2009 р.н., та ОСОБА_9 2011 р.н., які перебували на території іншого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де постійно проживали.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій, щодо малолітньої особи.

30 листопада 2021 року ОСОБА_5 в присутності захисника оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і просила обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилалась на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується показами малолітніх потерпілих, свідків, протоколами огляду та іншими матеріалами кримінального провадження. Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, незаконно впливати на свідків і потерпілих, з якими знайомий, щоб змусити їх змінити раніше надані покази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, підозрюваний спілкується з малолітніми дітьми за допомогою засобів мобільного зв`язку і комп`ютера до тепер. Тому, прокурор заперечував проти клопотання, заявленого підозрюваним і його захисником щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем постійного проживання підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання, за яким також проживають батьки підозрюваного. ОСОБА_5 не визнав обставини, викладені в оголошеній йому підозрі і відмовився давати будь-які пояснення з приводу оголошеної підозри. При цьому він не заперечував факт спілкування з малолітніми, які проживали по сусідству, але зазначив, що спілкувався з дозволу матері дітей, пригощав їх ягодами зі свого городу і дійсно ходив з малолітнім ОСОБА_10 і його братом на пляж. При цьому, підозрюваний повідомив, що будь-яких конфліктних ситуацій з батьками дітей або іншими родичами він не мав і він шокований від того, що його притягують до кримінальної відповідальності, оскільки має намір працювати за кордоном, щоб заробити грошей на власне лікування і на лікування своєї матері.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, батько підозрюваного ОСОБА_11 повідомив, що про обставини інкримінованого сину злочину, йому нічого невідомо. В його присутності сусідські діти інколи не приходили до них в гості і йому про такі випадки невідомо. Його син працює, є законослухняним громадянином, добрим сином, допомагає по господарству і тому вони з матір`ю просять обрати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту. При цьому, ОСОБА_11 повідомив, що зареєстрований син за іншою адресою, у спадковому будинку, який на даний час потребує ремонту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9)дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження, 30 листопада 2021 року ОСОБА_5 в присутності захисника, повідомлено про підозру у зазначеному кримінальному провадженні за ч.2 ст. 156 КК України. Будь-яких пояснень з приводу обставин, викладених в оголошеній підозрі, ОСОБА_5 не надав ані слідчому ані слідчому судді.

Підозра, оголошена ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви від 08.11.2021 року, ОСОБА_12 , яка повідомила, що чоловік на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає в АДРЕСА_2 на протязі останніх чотирьох років вчинює розпусні дії відносно її малолітніх дітей ОСОБА_8 2009 р.н. та ОСОБА_9 2011 р.н. (а.п.6).

Відповідно до показів малолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , останні вказали, що з літа 2017 року вони знайомі з сусідом ОСОБА_13 , який під час їх зустрічей вчиняв розпусні дії сексуального характеру по відношенню до них. І такі дії тривали до кінця літа 2021 року (а.п.7-10). Зазначені обставини підтвердив і малолітній свідок ОСОБА_14 , який зазначив, що влітку 2014-2015 року він перебував у ОСОБА_15 , яка є його тіткою, де познайомився з ОСОБА_13 , який неодноразово вчиняв розпусні дії. Також він бачив, як ОСОБА_13 вчиняв розпусні дії сексуального характеру по відношенню до його сестри ОСОБА_16 (а.п.22-24). Відповідно до висновку спеціаліста(а.п.28-32) психологічний рівень розвитку неповнолітніх потерпілих ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідає віковим нормам. З урахуванням свого віку вони потенційно здатні сприймати інформацію та надавати покази. Спеціаліст рекомендує довгострокову психотерапевтичну роботу з неповнолітніми потерпілими, яка буде спрямована на зниження рівня тривоги та від реагування психікою травматичних неприємних для дітей спогадів.

З огляду на викладене, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, підозра, оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою на початковому рівні.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який був тривалим і вчинений стосовно малолітніх осіб, з якими він проживає по-сусідству.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування або суду об`єктивно може існувати, оскільки у разі доведеності вини, підозрюваному може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що є свідомим для нього. Крім того, підозрюваний повідомив суду, що має намір виїхати працювати за кордон, щоб заробити грошей на лікування.
Щодо ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, то вказаний ризик є занадто високим, оскільки підозрюваний особисто знайомий з малолітніми потерпілими, спілкується з ними за допомогою засобів зв`язку та комп`ютеру і в силу їх віку, розумового сприйняття підозрюваного як товариша, може здійснити тиск на потерпілих, з метою зміни ними своїх показів. Підозрюваний знайомий і зі свідками у кримінальному провадженні, які є фактично його сусідами.
Враховуючи ту обставину, що досудове слідство триває і ще необхідно провести ряд слідчих дій, зокрема щодо відшукання і вилучення засобів за допомогою яких підозрюваний до тепер спілкується з малолітніми потерпілими, є об`єктивні підстави, вважати, що підозрюваний може перешкодити у будь-який спосіб ( знищити інформацію, сховати або в інший спосіб розпорядитися, мобільним телефоном та інш) у кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
За таких обставин, ризики на які послався прокурор знайшли своє підтвердження і є доведеними.
Слідчий суддя враховує відомості про репутацію підозрюваного, яка до теперішнього часу була бездоганною, оскільки він вперше притягається до кримінальної відповідальності, працює офіційно в ТОВ «Нікапрогресбуд», проживав разом з батьками і задовільно характеризується за місцем проживання.
Однак, враховуючи наявні ризики та ту обставину, що злочин, інкримінований підозрюваному, вчинений проти статевої свободи та недоторканості малолітніх осіб, з якими підозрюваний добре знайомий, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. На думку слідчого судді, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, репутацію підозрюваного і його майновий стан, вважаю за можливе обрати мінімальний розмір застави стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 47 580 гривень. На переконання слідчого судді такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_5 певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України зможе в подальшому запобігти наявним ризикам, які встановлені під час судового розгляду.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 28 січня 2022 року.

Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений час,

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи.

утриматися від спілкування з потерпілими і свідками у кримінальному провадженні,

здати до відповідних органів документи, які дають право в`їзду і виїзду ОСОБА_5 з території України.

Клопотання підозрюваного і його захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1