У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2021 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маловарварівка, Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2021 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 грудня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт не погоджується з ухвалою про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що підозрюваний ОСОБА_6 вину свою визнав в повному обсязі. Дуже шкодує про те, що сталося. Ніяким чином не буде впливати на потерпілих і свідків, переховуватися від слідства і суду, керувати авто і виїжджати за кордон.

Апелянт зазначила, що підозрюваний переніс операцію на правій руці і йому тяжко перебувати в умовах СІЗО в такому стані. Буде всіляко намагатись відшкодувати шкоду потерпілим, так як працює таксистом.

На думку апелянта, відсутні зазначені прокурором ризики, а висновок слідчого судді про доведеність наявність ризиків, вказаних у клопотанні, вважає необґрунтованим, оскільки слідчий суддя жодним чином не мотивував, на підставі яких доказів, наданих до клопотання, він дійшов до такого висновку. Докази суддею не аналізувалися, не оцінювалися.

Апелянт зазначила, що вказані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді обставини щодо існування ризиків не відповідають фактичним матеріалам кримінального провадження.

Апелянт вважає, що невмотивоване взяття під варту, а також обрання найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, причому максимально дозволеної законом тривалості, недоведеності існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та за відсутності обґрунтованого висновку про те, що «жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не є достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам», є істотним порушенням норм процесуального права (статті 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 194, 196 КПК України). Такі дії також є порушенням основоположних прав людини.

Також апелянт зазначила про необґрунтованість не визначення застави.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000382 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

26.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Задовольняючи клопотання та обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України. Враховано, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Тому слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також зазначено, що відповідно до довідки Нечаянської сільської ради, підозрюваний перебував на заробітках за кордоном, в період жовтня 2021 за місцем проживання з`являвся рідко.

Слідчий суддя дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Окрім того, слідчий суддя визначив, що не має підстав для застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані, сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відомості про яке 26.10.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382.

26.10.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозрюваний може переховуватися від слідства, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, доданими до клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, слідчий суддя вважав доведеними ризики вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від слідства.

З цими висновками погоджується апеляційний суд.

Враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , який є тяжким, дані про особу підозрюваного, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи, доведеним під час судового розгляду ризикам, запобігти не зможуть.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, на строк, що визначений слідчим суддею, оскільки прокурором доведені обставини, викладені у ч. 1 ст. 194 КПК України.

Щодо доводів апелянта про неможливість утримання ОСОБА_6 в умовах СІЗО через травму , яка отримана внаслідок ДТП, то ці доводи не є слушними, оскільки ОСОБА_6 переніс операцію 26.10.2021, був у той же день виписаний в задовільному стані з призначенням подальшого лікування в умовах ІТТ.

Окрім того, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про не визначення застави підозрюваному ОСОБА_6 , з урахуванням тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_8 .

За такого, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9