Справа №302/407/21
У Х В А Л А

16.02.2022смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши під час судового розгляду клопотання прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Воловецького районного суду Закарпатської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_10 , який продовжений ухвалою суду від 20.12.2021, закінчується 20.02.2022, проте останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких суспільно-небезпечних злочинів, за які Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленні волі, зокрема за ч.1 ст.199 КК України на строк від трьох до семи років та за ч.2 ст.199 КК України на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. На даний час ризики передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування домашнього арешту відносно обвинуваченого з метою забезпечення останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу не заперечив, проте просив застосувати такий лише в нічний час доби.

Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого, захисника, думку потерпілих, які не заперечили проти заявленого клопотання, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

З обвинувального акту вбачається, що Ян-Чжень- ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.03.2021 р. Ян-Чжень- ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб - до 29.05.2021 року.

Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 25.05.2021 року продовжено обвинуваченому Ян-Чжень- ОСОБА_11 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів - до 24.07.2021 року, а ухвалою суду від 21.07.2021 продовжено до 19.09.2021.

Ухвалою від 07.09.2021 р. клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому залишено без задоволення. Одночасно, судом задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та змінено обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці, а саме до 07.11.2021 р. включно, після чого продовжено ухвалою від 26.10.2021 року- до 26.12.2021 включно та ухвалою від 20.12.2021 -до 20.02.2022.

Положеннями ч.1 ст.331 КПК України передбачено, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Так, при постановленні ухвали від 07.09.2021 р., якою обвинуваченому ОСОБА_9 змінено запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, та при продовженні строку дії запобіжного заходу, судом враховано обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те обвинувачений перебуваючи на волі може здійснити спроби переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, про додатковий допит яких судом задоволено клопотання сторони обвинувачення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наразі, під час розгляду клопотання сторони обвинувачення про продовження домашнього арешту ОСОБА_9 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що Ян-Чжень- ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжких умисних, корисливих злочинів, за які Кримінальним Кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленні волі, зокрема за ч.1 ст.199 КК України на строк від трьох до семи років та за ч.2 ст.199 КК України на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, постійно змінює місце проживання, не має місця роботи, міцних соціальних зв`язків.

Також він ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду від 16.03.2021 р. було надано дозвіл на його затримання, усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже є суспільно-небезпечною особою, оскільки раніше судимий, та є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, тому може продовжувати свою злочинну діяльність.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявлені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати та не зменшились на даний час, а також те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, суд приходить до висновку про наявність на даний час підстав для продовження дії запобіжного заходу.

За таких обставин, враховуючи, що судове провадження не завершено, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_10 , який визначений ухвалою суду закінчується 20.02.2022 включно, оцінивши в сукупності тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, загрозу призначення суворого покарання, характер вчинених дій, у яких обвинувачується ОСОБА_9 , суд доходить висновку, що для належної процесуальної поведінки обвинуваченого, забезпечення виконання цілей кримінального провадження, необхідно продовжити строк запобіжного заходу відносно останнього, передбачений ст. 181 КПК України у виді цілодобового домашнього арешту, з продовженням обмежень, передбачених ч.1 ст. 181, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 181, 183, 201, 331, 372, 392 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Міжгірського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.199, ч.2 ст.199 КК України,- задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Пустомити, Пустомитівського району, Львівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю згідно строком на два місяці.

Одночасно продовжити дію покладених на обвинуваченого обов`язків:

-здати до відповідних органів ДМС України паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі наявності такого) виданого на його ім`я;

-з`являтися за викликом до суду;

-цілодобово не залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-протягом часу дії обраного запобіжного заходу не виїжджати за межі Львівської області без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього вищенаведених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити до 16.04.2022 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 16.02.2022.

Суддя ОСОБА_1