Справа № 168/671/21
Провадження № 1-в/168/16/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Ковельського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, засудженого 17 січня 2019 року Камінь-Каширським районним судом Волинської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Ковельського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 січня 2019 року покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статтей 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у Ковельському районному секторі з 06 листопада 2019 року. За час перебування на обліку покладені на нього обов`язки не виконує. Зокрема систематично вчиняє адміністративні правопорушення та не з`являвся на реєстрацію в орган пробації. Тому просив скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні подання підтримав з викладених у ньому підстав. Просив його задовольнити. Пояснив, що засуджений будучи повідомлений про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, не з`являвся без поважних причин, вчиняв адміністративні правопорушення. Хоча із ним проводились індивідуальні профілактичні бесіди. Така поведінка засудженого свідчить про те, що він не намагається стати на шлях виправлення. А тому просить подання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні після дослідження матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 проти задоволення подання заперечив. Зазначив, що подання представника органу пробації є передчасним. Оскільки відсутні докази умисного ухилення засудженого від покладених на нього обов`язків та вчинення останнім адміністративних правопорушень, зазначених у поданні органу пробації. Вказав, що зазначені в поданні органу пробації адміністративні правопорушення за статтями175-1, частина 3 статті 109, частина 1 статті 178 КУпАП є малозначними, оскільки згідно них засудженому винесено попередження.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні клопотання. Бо адміністративні правопорушення не вчиняв. Виключенням є постанова про вчинення ним адмінправопорушення за статтею 183 КУпАП, коли викликав працівників поліції. Причиною такого виклику була сварка із сином. Алкогольні напої не вживає, бо «закодований». З мотивацією цієї постанови та накладенням на нього стягнення також не згідний. Зазначає, що стягнення з нього не проводилось.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши додані до подання матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що вищевказане подання до задоволення не підлягає.
Встановлено, що вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 січня 2019 року ОСОБА_5 засуджено за частиною 2 статті 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. За частиною 2 статті 389 КК України засуджено на 6 місяців арешту. На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі статті 75 КК України із застосуванням статті 76 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнено з випробуванням, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року Вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 17 січня 2019 року залишено без змін. Виключено з формулювання обвинувачення вказівку про перебування засудженого ОСОБА_5 в стані алкогольного спяніння.
Із матеріалів особової справи засудженого встановлено, що засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений із покладеними на нього обов`язками відповідно до вироку суду, органом пробації було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки невиконання покладених судом обов`язків під розписку (а.о.с. 21).
З постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 17 листопада 2019 року засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію: другий і четвертий вівторок кожного місяця (а.о.с. 22). Постановою від 25 травня 2021 року зобов`язано засудженого ОСОБА_5 з`являтися на реєстрацію до органу пробації кожного четвертого вівторка місяця (а.ос.115).
З листків реєстрації встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не з`являвся на реєстрацію вісім разів за час перебування на обліку в районному секторі органу пробації (а.о.с. 23, 116).
Із рапорту ст.інспектора Старовижівського РС ОСОБА_4 вбачається, що 24 березня 2020 року, 14 квітня 2020 року, 27 квітня 2020 року, 12 травня 2020 року, 26 травня 2020 року, 09 червня 2020 року, 23 червня 2020 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію в зв`язку із відсутністю транспортного маршруту пов`язаного з карантином. Про що завчасно повідомляв орган пробації телефоном (а.о.с.55, 56, 61, 62, 64, 66, 69).
Викликом до уповноваженого органу з питань пробації від 29 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про необхідність прибуття до органу пробації 07 серпня 2020 року о 09.00 год. в зв`язку з його неявкою на обов`язковий день реєстрації на 28 липня 2020 року (а.о.с.71). Викликом до уповноваженого органу з питань пробації від 30 грудня 2020 року засудженого ОСОБА_5 повідомлено про необхідність явки до органу пробації на 11.00 год. 12 січня 2021 року в зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за ІУ квартал 2020 року (а.о.с. 95).
11 серпня 2020 року засудженого ОСОБА_5 попереджено по скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням направлення для відбування призначеного покарання в зв`язку з неявкою у день реєстрації до Старовижівського органу пробації без поважних причин 28 липня 2020 року (а.о.с.74) . У письмовому пояснення ОСОБА_5 вбачається, що виклик до органу пробації на 27 липня 2021 року він не отримував (а.о.с.73). Що також ствердив в судовому засіданні.
Із повідомлення відділення поліції № 2 (сел.Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області від 29 вересня 2021 року вбачається, що засуджений ОСОБА_5 протягом ІІІ кварталу 2021 року притягався до адміністративної відповідальності за статтею 185 КУпАП постановою від 25 серпня 2021 року, за статтею 176 КУпАП постановою від 15 липня 2021 року, за статтею 177 КУпАП 15 липня 2021 року, за частиною 2 статті 178 КУпАП 15 липня 2021 року, за частиною 1 статті 175-1 КУпАП - 15 липня 2021 року, за частиною 3 статті 109 КУпАП постановою від 23 серпня 2021 року, за статтею 177 КУпАП від 25 серпня 2021 року (а.о.с. 128).
Однак в матеріалах особової справи наявні лише постанови за:
- статтею 175 КУпАП від 28 березня 2020 року (винесено попередження) (а.о.с. 59);
- частиною 3 статті 109 КУпАП від 28 березня 2020 року (винесено попередження) (а.о.с.60);
- частиною 1 статті 178 КУпАП від 05 жовтня 2020 року (винесено попередження)( а.о.с. 93);
- статтею 183 КУпАП від 22 серпня 2021 року (штраф 850 грн.) (а.о.с.133).
Решта постанов про притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності в матеріалах особової справи відсутні.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що на наявних постановах підписи не його. Про вказані правопорушення нічого не знає. Бо їх не вчиняв. Вказане зазначав в своїх письмових поясненнях органу пробації ( а.о.с.70, 73, 96, 104, 130) .
Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 за час проживання в с.Мизове зарекомендував себе з позитивної сторони. Ніде не працює, займається підсобним господарством, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, до рідних та сусідів ставиться доброзичливо ( а.о.с.25, 26, 65, 78, 97, 131).
Згідно із статтею 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно із частиною 6 статті 166 КВК України у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Приписами глави 3 розділу IХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
В частині 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з частиною 3 статті 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Однак, зазначених в статті 166 КВК України, статті 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки неявки засудженого до органу з питань пробації відбувались з поважних причин. Про що засуджений ОСОБА_6 повідомляв працівника органу пробації завчасно телефоном.
А 28 липня 2020 року засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації, оскільки розвантажував цеглу із машини, що потрібно було зробити терміново (а.о.с.73).
Що не свідчить про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення. Інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.
Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, під час судового засідання не встановлено систематичності вчинення адміністративних правопорушень, скоєні ОСОБА_6 правопорушення є малозначними. Засуджений своєчасно з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а отже виконує покладені на нього вироком суду обов`язки.
За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №17/2019 відносно ОСОБА_6 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року, (частина 2 статті 8, частина 5 статті 9 КПК України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись статтями 75, 78 КК України,
статтею 166 КВК України
статтями537-539 КПК України,
суд
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Ковельського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" у Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1