ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справи: 766/7109/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/777/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А
іменем України
05 жовтня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Каланчак, Каланчацького району, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
засудженого 27.06.2019 Каланчацьким районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.75, 76 ч.1 п.п. 1-2, 3-4 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 19.03.2020 року скасовано звільнення від призначеного покарання з випробування та ОСОБА_7 направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Початок строку: 03.04.2020, кінець строку: 03.04.2022.

в с т а н о в и л а:

Задовольняючи подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції послався на те, що він свою вину усвідомив та визнав, під час відбування покарання офіційно не працевлаштований, є інвалідом третьої групи та не може виконувати роботи по встановленому нормативу виготовлення продукції, у зв`язку із вадами, однак виконує всі роботи по благоустрою та доручення представників установи на добровільних засадах без оплати праці, що вбачається з пояснень представника та характеристики, в силу статті 89 КК України - раніше не судимий, характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має 2 заохочення, умов відбування покарання в установі не порушував, а тому довів своє виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість постановленої ухвали у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність. Посилаючись на зміст положень ст.50, 81 КК України, ст.6 КВК України зауважує про те, що умовно- дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, покарання має сприяти виправленню засудженого та запобіганню вчинення ним нових злочинів. Апелянт вказує, що відповідно до вимог ст.107 КВК України дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, є обов`язком засудженого. Посилаючись на те, що відповідно до ст.81 КК України під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення мають бути враховані відомості про попередні судимості, а також ступінь тяжкості вчинених злочинів. Прокурор зазначає про те, що засуджений ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимою особою за вироками Каланчацького районного суду Херсонської області від 2005 та двічі в 2012 роках. Крім того, до засудженого двічі було застосовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, інститут амністії та умовно-дострокового звільнення. За вказаного апелянт наголошує про нівелювання засудженим гуманного ставлення до нього з боку держави, відсутність у нього дійсного бажання виправитись. Прокурор зауважує про те, що є необґрунтованим посилання суду на обставини інвалідності засудженого, відповідно до чого він непрацевлаштований, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений за станом здоров`я позбавлений можливості до працевлаштування. В матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений відповідно до вимог ст.123, 126, 127 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу та приймає участь у самодіяльних організаціях засуджених та у громадському житті, підвищує загальноосвітній рівень та вдосконалює професійно-технічні навички. Зазначає, що поведінка засудженого більш пов`язана примусом щодо нього режиму утримання, а не дійсним ставленням його до додержання правил поведінки та праці, що вказує на його намагання пристосовуватись до вимог режиму утримання з метою отримання пільг та уникнення подальшого покарання.
Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальник ДУ «Північна-виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційних вимог прокурора, позицію засудженого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді подання зазначених вище вимог закону не дотримано.

Як убачається з матеріалів провадження та наданої характеристики, ОСОБА_7 фактично відбув 1/2 частину строку покарання, в ДУ «Північна виправна колонія (№90)» відбуває покарання з 17.07.2020. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки заохочувався 2 (два) рази. З представниками адміністрації установи ввічливий. На заходи виховного впливу реагує, намагається робити належні висновки, зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. Дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання. Роботи по благоустрою установи виконує. За характером врівноважений, спокійний. За вироком суду має позов, але постанов про відкриття виконавчого провадження до установи не надходило. У взаєминах із засудженими не конфліктний, за вольовими якостями витриманий. Відповідно до проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень ймовірної небезпеки для суспільства середній.
На підставі цих даних, а також відомостей про те, що засуджений є інвалідом третьої групи та не може виконувати роботи по встановленому нормативу виготовлення продукції, у зв`язку із вадами, однак виконує всі роботи по благоустрою та доручення представників установи на добровільних засадах без оплати праці, суд дійшов висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені без повного дослідження всіх обставин справи.

Так, поза увагою суду залишено те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому останнім вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 27.06.2019 року йому було призначено покарання зі звільнення від його відбування з випробуванням, але він протягом іспитового строку не виконав покладені на нього обов`язки, в результаті чого був направлений для відбування покарання в місця позбавлення волі.

Крім того, до засудженого ОСОБА_7 раніше застосовувались інститути умовно-дострокового звільнення та звільнення на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014, як про це правильно зазначено апелянтом, що не призвело до виправлення ОСОБА_7 ..

Зазначені обставини свідчить про схильність ОСОБА_7 до протиправної поведінки, нівелювання гуманного ставлення до нього з боку держави та небажання стати на шлях виправлення.

Що стосується оцінки даних, що характеризують особу ОСОБА_7 , то апеляційний суд звертає увагу на те, що за час відбування покарання, засуджений не працевлаштований, відбув 1/2 частини призначеного строку покарання, що стало підставою для розгляду питання про застосування умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України. В установі виконання покарань ОСОБА_7 не працевлаштований, отримав 2 заохочення за сумлінне виконання обов`язків та дотримання правил поведінки, що відповідно до вимог ст.107 КВК України є обов`язком засудженого.

11.12.2020 року засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні заохочувальної норми у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Матеріалами справи не підтверджено даних про участь засудженого ОСОБА_7 в програмах диференційованого виховного впливу та участь у самодіяльних організаціях засуджених та у громадському житті.

Відсутні відомості і про підвищення засудженим його загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок, а отже наявні підстави вважати про те, що засуджений лише пристосувався до умов відбування покарання, а матеріали справи не містять достатніх даних про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення.

Проаналізувавши дані про поведінку ОСОБА_7 за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують його особу в цілому, колегія суддів погоджується із доводами прокурора про те, що сумлінна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання була його обов`язком, а відтак не можна дійти висновку, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і до нього може бути застосовано пільгу у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відбуття певної частини призначеного покарання, наявність двох заохочень у засудженогоОСОБА_7 самі по собі не можуть бути визнані достатньою підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, враховуючи те, що попереднє застосування інститутів гуманізації державою не сприяло виправленню ОСОБА_7 та припиненню ним злочинної діяльності.

Зважаючи на те, що висновок про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватись не лише на оцінці відомостей, що характеризують особу засудженого за час відбування покарання, а і на підставі відомостей про попередні судимості та тяжкість вчинених особою злочинів, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінної поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні медичні відомості про те, що за станом здоров`я у зв`язку з інвалідністю ОСОБА_7 не може бути працевлаштованим, а тому посилання суду першої інстанції про це належним чином не обгрунтовано.

Вказане в сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення, але не довів своє виправлення в обсязі достатньому для застосування положень ст.81 КК України.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення, є необґрунтованим та передчасним, що відповідно до п.4 ч.1 ст.407, п.2 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нової ухвали апеляційним судом.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, тому її належить скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - відмовити, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 червня 2021 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4