Справа № 642/7452/21
Провадження № 1-кс/642/4230/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» листопада 2021 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні за № 0000900 від 06.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду. В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділом ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000900 від 06.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїла умисний тяжкий злочин за наступних обставин:

Так, 05.11.2021 у вечірню годину ОСОБА_4 знаходилась разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де вони разом вживали спиртні напої.

В той же день, близько 23 години 50 хвилин під час спільного вживання алкогольних напоїв, у кухонному приміщенні домоволодіння, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка на побутовому грунті, в ході якої вони висловлювались нецензурною лайкою на адресу один одного. Через образливі висловлювання з боку ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_4 , у останньої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин по відношенню до ОСОБА_5 , з`явився умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, взяла з кухонного столу ніж та, тримаючи його у правій руці, не маючи умислу на настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_5 , нанесла йому один удар ножем у живіт, заподіявши колото-різане поранення, проникаюче в черевну порожнину із заподіянням по ходу раньового каналу поранення печінки, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Після цього ОСОБА_4 припинила свої протиправні дії та вжила заходи для госпіталізації потерпілого ОСОБА_5 до медичної установи, в результаті яких потерпілий був доставлений до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О. І. Мещанінова» ХМР, де йому було надано своєчасну медичну допомогу.
У період часу з 03 години 45 хвилин до 08 години 51 хвилин 06.11.2021 за адресою: м. Харків, вул. Верхньо-Удинська, 29, було проведено огляд на підставі дозволу володільця житла, що підтверджується письмовою заявою, в ході якого було вилучено: змив речовини бурого кольору (об`єкт № 1), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 7), футболка з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 8), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 9), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 10), фрагмент паперового аркушу з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 11), кухонні ножі у кількості 7 штук (об`єкти №№ 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20), губки з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкти №№ 15, 16), два відрізки клейкої стрічки зі слідами рук, виявленими на пляшці від напою ТМ Shake (об`єкт № 21), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 22), пляшка від напою ТМ Хортиця (об`єкт № 23), ганчірка з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 24), простирадло з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 25), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 26), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 27), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 28), труси з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 29), штани з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 30).

Враховуючи, що вищевказані об`єкти (майно) могли зберегти на собі сліди вчинення злочину, а також містять інформацію, за допомогою якої буде встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого (-их) у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, таким чином є важливими речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, вони були визнані такими відповідною постановою слідчого.

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати у його відсутність, просив клопотання задовольнити.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так відповідно, вилучене майно про яке йдеться у клопотанні є речовим доказом у кримінальному провадженні та тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт, так як є підстави вважати,що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні, тому зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: змив речовини бурого кольору (об`єкт № 1), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 7), футболка з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 8), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 9), змив речовини бурого кольору (об`єкт № 10), фрагмент паперового аркушу з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 11), кухонні ножі у кількості 7 штук (об`єкти №№ 12, 13, 14, 17, 18, 19, 20), губки з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкти №№ 15, 16), два відрізки клейкої стрічки зі слідами рук, виявленими на пляшці від напою ТМ Shake (об`єкт № 21), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 22), пляшка від напою ТМ Хортиця (об`єкт № 23), ганчірка з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 24), простирадло з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 25), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 26), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 27), рушник з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 28), труси з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 29), штани з нашаруваннями речовини бурого кольору (об`єкт № 30), які було вилучено у період часу з 03 години 45 хвилин до 08 години 51 хвилин 06.11.2021 за адресою: м. Харків, вул. Верхньо-Удинська, 29 в ході проведення огляду.

Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1