Справа № 521/9331/21
Номер провадження:1-в/521/543/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з секретарем - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі у режимі відео конференції (дистанційного судового засідання) клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 27.08.2019 року Приморським районним судом м. Одеси ч. 3 ст. 185; ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України, до 5 років позбавлення волі, суд
В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотання про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).

Засуджений ОСОБА_6 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.
Представник ДУ «ОВК №14» залишив розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналізуючи статтю 6 КВК України можна дійти висновку, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону.
Закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1) доведення засудженим свого виправлення та 2) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.
Як вбачається з особової справи, засуджений ОСОБА_6 неодноразово судимий, останній раз: 19.04.2018 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі.
На теперішній час ОСОБА_6 засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково - у вигляді 1 (один) рік 6 (шести) місяців позбавлення волі, приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком - вироком від 19.04.2018 року Приморського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі 4 роки 6 місяців. Остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк покарання ОСОБА_5 , термін його попереднього ув`язнення, з 26 грудня 2017 року по день набрання вироком законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 26.12.2017 року, кінець строку 26.12.2022 року.
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 26.12.2017 року. Під час тримання в Одеській УВП (№ 21)» , з 29.12.2017 року по 02.07.2018 року характеризувався негативно, до праці не залучався, заохочень не мав. До дисциплінарної відповідальності притягувався 3 (три) рази. 02.07.2018 року прибув до державної установи «Одеська виправна колонія (№ 14)», був розподілений до відділення СПС № 9. За час відбування покарання характеризується наступним чином: на основному виробництві установи працевлаштований в`язальником 2 розряду дільниці по виготовленню плетених капців, приймає участь в благоустрою установи, за що 3 (три) рази був заохочений правами начальника установи. За зберігання заборонених предметів, до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 (два) рази, але згідно ч. 14 ст. 134 КВК України, визнається таким, що стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні взаємовідносини із засудженими, які характеризуються позитивно, адекватно реагує на критику у свою адресу. Завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, стежить за чистотою та має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетичного, фізичного, санітарно-виховного психологічного виховання в індивідуальних, групових і масових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що засуджений реагує позитивно та робить для себе правильні висновки. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу та у роботі самодіяльних організації не приймає.
Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування, стосунки добрі. Родинні стосунки та соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю: ОСОБА_7 , 1957 року народження, батьком ОСОБА_5 , 1955 року народження, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Позову та аліментів не має. Виконавчих листів до установи не надходило.
З характеристики засудженого ОСОБА_8 також встановлено, що адміністрація колонії вважає передчасним застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на посередню поведінку засудженого за весь період відбування покарання та данні про його попередні судимості, а саме те, що засуджений раніше звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, після чого вчинив новий злочин.
Враховуючи тяжкість злочину, за яким ОСОБА_6 засуджено, його поведінку під час відбування покарання, зокрема наявність лише одного заохочення за 2021 рік, що свідчить про нестабільність поведінки засудженого та говорить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, оскільки з початку відбування покарання характеризувався посередньо, лише перед строком можливого умовно-дострокового звільнення почав змінювати свою поведінку. Відтак, наявність одного заохочення ще 2021 році, ще не свідчить про позитивну динаміку виправлення.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, наведені в поданні обставини не можуть бути розцінені як такі, що свідчать про можливість умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що процес виправлення не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і свідчить про можливість звільнення від подальшого відбування покарання умовно-достроково. Тому, на думку суду, останній залишається бути суспільно-небезпечним з урахуванням характеризуючих його даних, тяжкості та обставин злочину за який він засуджений, а також значної частини невідбутого строку призначеного покарання.
Таким чином, на даний час суд вважає передчасним вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) - відмовити.

Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1