Справа № 464/3080/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/699/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Квітневе, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, та призначено покарання - 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 23.03.2020 року - позбавлення волі строком на 2 (два) місяці, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання - 7 (сім) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 18 квітня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду обвинувачений визнаний винним у тому, що 17 квітня 2020 року близько 23 год. 57 хв. він, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , в ході особистого конфлікту з ОСОБА_9 , який виник у них з приводу особистих відносин, маючи умисел на вчинення умисного вбивства останньої, який у нього виник раптово, тримаючи в правій руці викрутку, з метою умисного протиправного заподіяння смерті, наніс ОСОБА_9 17 (сімнадцять) ударів викруткою в ділянку грудної клітки та живота, два з яких - проникали в грудну порожнину з ушкодженням лівої легені та утворенням гематоми середостіння, один - проникаючий в черевну порожнину з ушкодженням очеревини та капсули печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та 14 (чотирнадцять) непроникаючих поранень грудної клітки та живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Однак, ОСОБА_7 свого злочинного умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, так як під час вчинення злочину був виявлений мешканцями прилеглого будинку, від криків яких втік з місця події.
Захисник в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у вироку не проаналізовано куди саме були нанесені удари потерпілій. Суд не врахував висновку експертизи одягу потерпілої від 21.05.2020 року, а також висновку судово-медичної експертизи потерпілої від 21.04.2020 року. Вказує, що у вироку вказано невірно прізвище товариша обвинуваченого ОСОБА_10 . Вважає протокол огляду будинку від 18.04.2020 року недопустимим доказом, оскільки дозвіл на такий був наданий ОСОБА_10 , у власності якого не перебуває вказаний будинок. Суд не звернув увагу на тому, що потерпіла вказала у судовому засіданні про те, що викруткою, яка була вилучена в процесі огляду будинку, тілесні ушкодження їй не наносилися.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами:
Так, потерпіла ОСОБА_9 у суді першої інстанції показала, що проживала разом із ОСОБА_7 близько 8 місяців на дачі у спільного товариша ОСОБА_10 в с.Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області. 17.04.2020 р. близько опівночі вони разом поїхали у м.Львів для того, щоб у сестри ОСОБА_7 взяти гроші та повернути 600 грн. людям, яким вона їх заборгувала. По дорозі до сестри, останній передумав йти до неї, внаслідок чого між ними виникла сварка. Під час сварки вона сказала ОСОБА_7 , що більше не хоче з ним разом проживати, через що він ще більше обурився. В подальшому між ними почалась шарпанина, в ході якої ОСОБА_7 наніс їй удар у живіт, після цього вона нічого не пам`ятає. Чим саме ОСОБА_7 спричив їй удар не знає. Однак вказала, що мала з собою викрутку, яку по дорозі віддала обвинуваченому ОСОБА_7 .
Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_11 надав показання про те, що 17.04.2020 р. близько півночі почув крики з будинку, що знаходиться навпроти дому, у якому він проживає. Він вийшов на вулицю і побачив жінку, яка лежала, та якусь особу, яка втікала. Підійшовши ближче, побачив жінку, яка лежала на лівому боці, у неї був синець на обличчі, також на її одязі були плями червоного кольору. Жінка сказала, що їй важко дихати та що вона точно не знає хто завдав їй тілесні ушкодження. В подальшому він викликав швидку та працівників поліції.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в суді першої інстанції ствердили про те, що вони патрулювали Сихівським районом м.Львова в складі екіпажу УПП у Львівській області ДПП у той час, коли 18.04.2020 р. на лінію 102 надійшло повідомлення про завдання тілесних ушкоджень особі по вул.Демнянській у м.Львові. Коли вони приїхали на місце події, побачили жінку, яка лежала на бордюрі. На її одязі (спереду, збоку та ззаду) були дрібні плями крові. Люди, які були на місці події, пояснили, що була бійка і потерпілій завдали удари викруткою.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які входили до складу бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, в судовому засіданні пояснили, що 18.04.2020 р. прибули на виклик на вул.Демнянську у м.Львова. На місці події побачили потерпілу, яка лежала на бордюрі, одяг її був у крові, біля неї були працівники поліції та перехожі люди. У жінки було більше десяти колотих ран, ушкодження на тілі були в ділянці грудної клітки та на спині. Детальний огляд потерпілої проводили у кареті швидкої допомоги, в ході якого було виявлено, що тілесні ушкодження завдані в ділянки життєво важливих органів.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.06.2020 року, вбачається що ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_7 , як особу яка 17.04.2020 року близько 23:57 год. умисно наніс їй 17 ударів викруткою. (т.1 а.с.п. 65-67)
Даними протоколу огляду місця події від 18.04.2020 року встановлено, що місцем огляду якого є відкрита ділянка в арці будинку АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено сліди речовини бурого кольору на бруківці та стіні. (т.1 а.с.п. 69-75). Згідно протоколу огляду місця події проведеного в цей же день та час, здійснено огляд автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia», р.н. НОМЕР_1 , який припаркований поблизу під`їзду № 7 на вул.Демнянська, 26 в м.Львові, над правим переднім колесом якого виявлено чотири плями речовини бурого кольору. На крилі над правим переднім колесом, на відстані близько 10 см від фари вгорі, виявлено один слід відбитків пальців рук, який відкопійований на прозору клейку стрічку. (т.1 а.с.п. 87-90)
З протоколу огляду місця події від 18.04.2020 року вбачається що місцем огляду є приймальне відділення лікарні невідкладної медичної допомоги по вул. Миколайчука, 9 в м.Львові. Під час огляду вилучено одяг та речі потерпілої ОСОБА_9 зі слідами РБК. (т.1 а.с.п. 76-83)
Даними протоколу огляду місця події від 18.04.2020 року встановлено, що місцем огляду є дерев`яний будинок, який знаходиться у Сокільницькому саді Пустомитівського району Львівської області. Під час даної слідчої дії було виявлено та вилучено: куртку білого кольору на замок, викрутку з рукояткою червоного кольору, кепку чорного кольору, 4 пари кросівок чорного кольору. (т.1 а.с.п. 92-97).
З протоколу огляду від 18.04.2020 року, вбачається, що предметом огляду є речі, які вилучено у дерев`яному будинку в Сокільницькому саді Пустомитівського району Львівської області. (т.1 а.с.п. 98)
Відповідно до протоколу огляду від 18.04.2020 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 предметом огляду є відеозапис DVD-R диску одержаного слідчим від ОСББ «Демнянська 26». На зазначеному носії інформації наявні відеозаписи з прибудинкової території будинку №26 на вул. Демнянській у м.Львові, де особа чоловічої статі шарпає особу жіночої статі та остання втікає в прохід, а особа чоловічої статі слідує за нею та в подальшому останній різко втікає з місця події о 00:08 18.04.2020 року по дитячому майданчику. Під час даної слідчої дії ОСОБА_10 пояснив, що особа жіночої статі, яка зображена на описаних відеозаписах є ОСОБА_9 , а особа чоловічої статі - ОСОБА_7 (т.1 а.с.п. 103-105)
Даними протоколу огляду від 18.04.2020 року встановлено, що предметом огляду є майка сірого кольору, кофта білого кольору та безрукавка, на яких спереду та ззаду наявні отвори розміром близько 0,3-0,4 см зі слідами речовини бурого кольору. (т.1 а.с.п. 113)
З протоколу огляду від 30.04.2020 року вбачається що предметом огляду є оптичний електронний носій (DVD-R) наданий УПП у Львівській області, на якому наявні три файли із відеозаписами з нагрудних камер відеоспостереження працівників УПП у Львівській області ДПП, які були здійснені 18.04.2020 р. в період часу з 00:15 год. до 00:26 год., з 00:15 год. до 00:29 год. по вул.Демнянська, 26 у м.Львові з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , та в період часу з 00:52 год до 00:55 год. 18.04.2020 р. в приміщенні приймального покою ЛШМД, що по вул.Миколайчука, 9 в м.Львові, де ОСОБА_9 надавалась медична допомога. (т.1 а.с.п.124-125)
Даними висновку судово-медичного експерта №97/20 від 19.05.2020 р., яким встановлено, що у ОСОБА_9 були виявлені наступні тілесні ушкодження: 17 колотих ран в ділянці грудної клітки та живота, два з яких проникали в грудну порожнину з ушкодженням лівої легені та утворенням гематоми середостіння; одне проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням очеревини та капсули печінки. Вказані ушкодження могли утворитись 17 квітня 2020 року внаслідок неодноразової дії гострого предмету і відносяться: 1) проникаючі (3) поранення грудної клітки з ушкодженням лівої легені та проникаюче в черевну порожнину з ушкодженням очеревини та печінки до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення; 2) непроникаючі (14) поранення грудної клітки та живота до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Враховуючи глибину та важкість отриманих ушкоджень, припустити їх заподіяння власною рукою, неможливо. (т.1 а.с.п.200-203)
Допитаний під час судового розгляду справи експерт ОСОБА_18 підтримав висновок експерта №97/20 від 21.04.2020 р., та додатково зазначив, що потерпілу ОСОБА_9 він не оглядав, а складав висновок, виходячи із тих даних, які зазначили хірурги у історії хвороби потерпілої. Окрім цього, зазначив, що усі 17 ушкоджень були в ділянки життєво важливих органів, зокрема грудна клітка та живіт.
З висновку судово-медичного експерта №71/2020-мк від 22.04.2020 р. вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи одягу та взуття ОСОБА_9 виявлено: шість колотих пошкоджень на лівій полі безрукавки та шість колотих пошкоджень на спинці безрукавки зліва; вісім колотих пошкоджень на передній поверхні кофти, сім колотих пошкоджень на спинці та три колоті пошкодження на задній поверхні лівого рукава; вісім колотих пошкоджень на передній поверхні футболки та шість колотих пошкоджень на спинці, а також одне колоте пошкодження на бюстгальтері зліва. Беручи до уваги морфологічні особливості колотих пошкоджень, конструктивні особливості викрутки, наданої на експертизу, а також результати експериментів, можна вважати, що колоті пошкодження на одязі ОСОБА_9 могли утворитись від дії викрутки, наданої на експертизу. (т.1 а.с.п.204-208).
Згідно із висновками судового експерта-імунолога №556/2020-ім від 22.04.2020 р. та №557/2020-ім від 22.04.2020 р. кров ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відносяться до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а також згідно із висновками судового експерта-імунолога №554/2020-ім від 22.04.2020 р. та №551/2020-ім від 22.04.2020 р. у слідах на 2-ох марлевих тампонах зі змивами з асфальту та зі стіни, вилучених під час проведення огляду місця події за адресою: м.Львів, вул.Демнянська, 26, та у слідах на марлевому тампоні зі змивом з переднього правого крила автомобіля марки «Skoda» моделі «Fabia», р.н. НОМЕР_1 , який був припарковий неподалік місця події, виявлено кров людини та антиген Н. Антигенів А, В та ізогемаглютинінів анти-А, анти-В не виявлено, що не виключає можливості походження виявленої крові від будь-якої особи з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (т.1 а.с.п.220-223, 225-227).
Відповідно до висновку судового експерта-імунолога №558/2020-ім від 22.04.2020 р. в слідах на бюстгальтері, на футболці, на кофті флісовій, на безрукавці речах ОСОБА_9 виявлена кров людини, яка може походити як від самої потерпілої ОСОБА_9 , так і від будь-якої іншої особи з такою ж груповою характеристикою крові, в тому числі і від ОСОБА_7 (т.1 а.с.п.230-235).
Згідно висновку судового експерта-імунолога №559/2020-ім від 22.04.2020 р. в слідах на куртці чорного кольору, на футболці одязі ОСОБА_7 виявлена кров людини, яка може походити як від ОСОБА_7 , так і від будь-якої іншої особи, в тому числі і від ОСОБА_9 (т.1 а.с.п.238-244).
Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події від 18.04.2020 року, а саме будинку, який знаходиться у Сокільницькому саді, Пустомитівського району, Львівської області, є недопустимим доказом, оскільки такий проведено без дозволу власника майна, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто, крім можливості проникнення до житла особи на підставі судового рішення, закон передбачає можливість проникнути до житла також і в разі добровільної згоди володільця.

Встановлення наявності й добровільності згоди особи на проведення в її житлі або іншому володінні огляду є важливим для визначення допустимості доказів, отриманих у результаті такого огляду, оскільки за такої згоди немає потреби звертатися до слідчого судді в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України. Тому сторона, яка надає такі докази, має переконати суд у наявності такої згоди та її добровільність.

Закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені, виходячи з сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.

У вказаному кримінальному провадженні, відповідно до заяви від 18.04.2020 року ОСОБА_10 надав дозвіл на проведення огляду вказаного будинку, а у матеріалах провадження відсутні докази того, що ОСОБА_10 не є володільцем будинку.

Відтак колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що огляд будинку проведено відповідно до вимог ст. 233 КПК України, а тому протокол вказаної слідчої дії є допустимим доказом.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції враховано висновок експертизи одягу потерпілої від 21.05.2020 року, а також висновок судово-медичної експертизи потерпілої від 21.04.2020 року, які безпосередньо досліджені судом та наведені у вироку, а тому доводи захисника про протилежне є безпідставними.
Невірне зазначення прізвища ОСОБА_10 у вироку колегія суддів вважає опискою.
Не заслуговують на увагу сторони захисту доводи про те, що викрутка, яка виявлена під час огляду будинку у Сокільницькому саді Пустомитівського району Львівської області не може бути знаряддям вчинення злочину.
Так, потерпіла безпосередньо суду першої інстанції пояснила, що мала з собою викрутку, яку по дорозі віддала обвинуваченому ОСОБА_7 . Їй не відомо чим наносив удари обвинувачений, крім того, зазначила, що викрутка, якою міг завдавати удари обвинувачений була червоного кольору.
Даними протоколу огляду місця події від 18.04.2020 року встановлено, що в процесі огляду дерев`яного будинку у Сокільницькому саді Пустомитівського району Львівської області, серед іншого, було виявлено та вилучено викрутку з рукояткою червоного кольору, яка в подальшому, постановою слідчого від 18.04.2020 року визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.
Висновком судово-медичного експерта №71/2020-мк від 22.04.2020 р. встановлено, що беручи до уваги морфологічні особливості колотих пошкоджень, конструктивні особливості викрутки наданої на експертизу, а також результати експериментів, можна вважати, що колоті пошкодження на одязі ОСОБА_9 могли утворитись від дії викрутки, наданої на експертизу.
Відтак, доводи захисту про те, що знаряддям вчинення злочину була інша викрутка є безпідставними.
Окрім цього, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про те, що у обвинуваченого був відсутній умисел на позбавлення життя потерпілої є безпідставними виходячи з наступного.
Так, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Під час судового розгляду у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнавши вину частково зазначив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому пояснити свої дії не може. 17.04.2021 року, в нього із потерпілою виник конфлікт через ревнощі, під час якого він наніс їй тілесні ушкодження викруткою, яку вихопив у неї. Кількість нанесених ударів не памятає.
Згідно показань потерпілої ОСОБА_9 , які підтверджуються звукозаписом судового засідання від 02.03.2021 року, конфлікт виник з вини обвинуваченого з мотивів ревнощів, в ході якого між ними почалась шарпанина. В подальшому він сказав: «якщо не моя, то нічия», та наніс їй удар в живіт, ймовірно наявною у неї викруткою. Як розвивались події в подальшому не пам`ятає.
Висновком судово-медичної експертизи №97/20 від 19.05.2021 року, встановлено, що потерпілої ОСОБА_9 були виявлені 17 колотих ран в ділянці грудної клітки та живота, три з яких проникаючі в ділянку грудної клітки з ушкодженням лівої легені та в черевну порожнину з ушкодженням очеревини та печінки, та 14 непроникаючі поранення грудної клітки та живота.
Таким чином, з огляду на те, що ініціатором конфлікту був обвинувачений, який з його слів перебував у стані алкогольного сп`яніння, почав наносити тілесні ушкодження на ґрунті ревнощів після слів «якщо не моя, то нічия» наявною у нього викруткою, загальна кількість яких становить 17 колотих ран, серед яких три проникаючі в життєво важливі органи, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 прямого умислу на вчинення умисного вбивства вірним.
Відтак, колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Сихівського районного суду м. Львова від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4