ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/477/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/30/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільські окружної прокуратури ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Тернопіль, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, відносно якого: 28 лютого 2019 року направлено до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України; 28 січня 2021 року направлено до суду обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів, тобто до 10 березня 2022 року.
Одночасно визначено розмір застави - вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків:
прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою за визначеною ними періодичністю;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
утримуватися від спілкування зі потерпілими у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання в органи ДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Як вбачається з матеріалів, СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП у Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 10 січня 2022 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
10 січня 2022 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 11 січня 2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, 10 січня 2022 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 , який перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел спрямований на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном (розбою).
Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 січня 2022 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що потерпілий ОСОБА_10 перебуває у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер, зайшов без згоди потерпілого у приміщення вищевказаної квартири та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та наслідки свого діяння, бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, направлений на заволодіння чужим майном, бажаючи подавити волю потерпілого ОСОБА_10 до можливого опору, тримаючи в правій руці ніж, а у лівій скляну пляшку з-під алкогольного напою торговельної марки Львівське, почав ними розмахувати погрожуючи їх застосуванням, тобто виказав погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вимагаючи , при цьому, передати йому грошові кошти.
Потерпілий ОСОБА_10 , сприйнявши дану погрозу як реальну, небезпечну для свого життя та здоров`я та неминучу у разі невиконання висловлених ОСОБА_7 вимог, тобто таку, що дійсно може бути реалізована, злякався та вибіг із квартири АДРЕСА_5 .
Одразу ж після цього, 10 січня 2022 року близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 взяв із вказаної вище квартири належні ОСОБА_10 ноутбук торговельної марки Acer, моделі IQ4491Quad, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартість близько 500 гривень, мобільний телефон торговельної марки Huawei, моделі P6Lite, вартістю близько 500 гривень, а також зарядні пристрої до ноутбука та мобільного телефону і світлодіодну лампу невстановленої торговельної марки, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять та покинув місце скоєння кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму близько 3000 гривень.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.3 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12.01.2022 року та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 відмовити і обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Апелянт вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам кримінального процесуального права.
Вказує, що переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду нічим не підтверджується та належних та допустимих доказів, що б свідчили про його переховування, на даний час - немає.
Зазначає, що в органу досудового розслідування відсутнє посилання на те, що підозрюваний намагався чинити тиск на потерпілого, що давало б обґрунтовані підстави вважати, що він буде вчиняти такі спроби у майбутньому та згідно показів потерпілого, останній знає ОСОБА_7 тривалий час і сам відчинив йому вхідні двері.
Наголошує на тому, що ризику того, що ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення є невиправданим обґрунтуванням у застосуванні тримання під вартою.
Стверджує, що застосування домашнього арешту із покладенням на підозрюваного обов`язку утримуватись від спілкування із іншими особами реалізує цілі та засоби поставлені при розслідуванні даного злочину.
Вказує, що слідчий суддя зобов`язаний розглядати клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі і наявних ризиків, виключно в межах повідомленої затриманій особі підозри.
Звертає увагу на те, що з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що частина доказів, а саме - заява про вчинення кримінального правопорушення та допит потерпілого не несуть за собою об`єктивну інформацію, яка би підтверджувала вчинення підозрюваним інкримінованого йому правопорушення.
Вважає, що інформація, яка міститься в протоколі допиту потерпілого не відповідає реальним обставинам справи.
Зазначає, що у своїх поясненнях підозрюваний ОСОБА_7 вказує, що потерпілий надав речі добровільно в наслідок того, що був винен йому грошові кошти та зазначає, що в житло потерпілого не проникав, був запрошений ОСОБА_10 у середину квартири у гості, оскільки вони тривалий час товаришують та ОСОБА_7 неодноразово перебував у його квартирі за його згодою.
Вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України, свого відображення не знаходить, що в свою чергу свідчить про необґрунтовану підозру.
Посилається на те, що належних та допустимих доказів, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за ч.3 ст.187 КК України, відносно потерпілого ОСОБА_10 , яке проявилось нібито нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, немає.
Вважають, що слідчим суддею не враховано особу, майновий стан підозрюваного та його рідних, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків і того, що підозрюваний ОСОБА_7 , станом на сьогодні не працює, фінансової спроможності у підозрюваного та у його родини щодо внесення визначеного розміру застави у сумі 198480,00 грн. - немає.
Наголошує на тому, що підозрюваний ОСОБА_7 є молодою людиною (1986 р.н.), має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, прокурора, який апеляцію заперечив, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить ухвалу залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підозрюваного слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.
Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його особу, який, знаходячись у працездатному віці, суспільно корисною працею не займається, у нього немає міцних соціальних зв`язків, й те що, останній може безперешкодно покинути місце фактичного проживання та територію міста Тернополя, а також те, що 10 грудня 201 року, ОСОБА_7 оголошений в розшук Тернопільським міськрайонним судом у кримінальному провадженні про обвинувачення останнього за ч.2 ст.185, ч.1 ст. 357 КК України, як особа, яка переховується від суду, стан його здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.
Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, вік підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, правомірно визначив йому розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в межах, передбачених ч.5 ст. 182 КПК, який достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Щодо посилання апелянта на недоведеність його вини, то оскільки ОСОБА_7 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішуватиме суд під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Судді