Справа № 191/4537/18
Провадження № 1-кп/191/286/19
У Х В А Л А
іменем України

02 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки жодного разу добровільно у судові засідання не прибув, ухилявся від заходів примусу, обвинувачується у вчиненні нетяжких та тяжкого злочинів, раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину, не працює, обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, які мають систематичний характер, ухиляється від прибуття до суду, тим самим порушує встановлені ст. 42 КПК України процесуальні обов`язки, та перешкоджає розгляду кримінального провадження судом, крім того, в провадженні Синельниківського міськрайонного суду перебуває ще одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, де 26.11.2021 року він оголошений у розшук, які в своїй сукупності є достатніми вважати про існування з боку обвинуваченого спроб продовжити переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, оскільки він втратив два телефони, не отримував виклики до суду, проживав по різним адресам, має малолітню дитину та дружину, з якою не знаходиться в офіційному шлюбі, не працює, просив обрати домашній арешт.

Захисник обвинуваченого також заперечувала проти клопотання прокурора, оскільки він має малолітню дитину, дружина не працює, а тому потребує його матеріальної допомоги, обвинувачений працює не офіційно на будівництві, просила суд обрати йому цілодобовий домашній арешт.

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого та в частині, що обгрунтовують його підозру у вчиненні злочинів, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначено, що наявність вагомих підстав обвинуваченого затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні ЄСПЛ по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року зазначено, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Згідно з рішенням ЄСПЛ від 30.08.1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальні правопорушення.

При вирішенні заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної (обгрунтованої) підозри, оскільки наявні докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів в період дії іспитового строку, раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований та не має легального джерела доходу, не одружений, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно, від жителів села неодноразово надходили повідомлення про здійснення ним крадіжок, 27.04.2020 року ухвалою суду відносно нього було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся в судові засідання з невідомих причин, у зв`язку з чим відносно нього неодноразово застосовувалися приводи, він був повідомленний в телефонному режимі про явку в судове засідання, але знову не з`являвся, також раніше особисто отримував судову повістку, про що в матеріалах справи міститься його розписка. Дані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 був обізнаний про те, що відносно нього в Синельниківському міськрайонному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження, але незважаючи на це, виклики суду ігнорував, про втрату ним телефонів суд не повідомляв та змінював адреси місця проживання. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не надав суду документальних підтверджень поважності причин його неявок в судові засідання. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду.

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні наявні наведені ризики та обставини, що є підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманн під вартою, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження. За таких обставин підстав для обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу судом не встановлено. Доводи сторони захисту про обрання обвинуваченому цілодобового домашнього арешту не зможуть запобігти вищезазначених ризиків та не є підставою, що спростовують вищевказані обставини. Наявність у обвинуваченого малолітньої дитини та цивільної дружини, яка не працює, не мають переваги по відношенню до вищезазначених характеризуючих його особу даних та допущених ним порушень процесуальних обов`язків з`являтися на виклики суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 314, 315 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме, до 30 січня 2022 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі 45400 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) : 26239738, Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ , Код банку отримувача (МФО): 820172, Рахунок отримувача: UA0017442.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Повний текст ухвали складено 06.12.2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1