СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-в/759/60/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку перебування на домашньому арешті у строк покарання,

встановив:
10.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_5 про зарахування строку перебування під домашнім арештом у кримінальному провадженні, у якому його засуджено вироком Святошинського районного суду м.Києва від 12.10.2020, у строк покарання у виді позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Прокурор заперечує щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не є попереднім ув`язненням, а тому не підлягає зарахуванню у строк покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не доставлений, згідно повідомлення ДУ "Кихвський слідчий ізолятор" останній 15.06.2021 року направлений до ДУ "Білоцерківська виправна колонія (№ 35)" для подальшого відбуття покарання.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Святошинського райсуду м.Києва від 12.10.2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Ухвалою Київською апеляційного суду від 21.01.2021 року вирок Святошинського райсуду м.Києва від 12.10.2020 року залишено без змін.

Ухвалою Святошинського райсуду м.Києва від 10.03.2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про відстрочення виконання вироку Святошинського райсуду м.Києва від 12.10.2020 року до його видужання відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.05.2021 року апеляційна скарга засудженого ОСОБА_4 залишена без задоволення, а ухвала суду від 10.03.2021 року залишено без змін.

10.07.2021 року після розгляду апеляційної скраги засудженого ОСОБА_4 справа повернулась до суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( редакції Закону від 18.05.2017) попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Таким чином, перебування під запобіжним заходом у виді домашнього арешту не є попереднім ув`язнення особи, а тому цей строк не підлягає зарахуванню в строк покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч.5 ст. 72, ст.ст. 4, 5 КК України, суд

постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку перебування на домашньому арешті у строк покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1