Справа №212/1588/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Кривому Розі на стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000399 від 17 лютого 2020 року, з угодою про примирення, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білогірськ АР Крим, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, працюючого кранівником у ТОВ «Євростав Кран», одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

за участі прокурора Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3 захисника ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2020 року, близько 00 годин 30 хвилин інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в Дніпропетровській області ОСОБА_9 перебували на чергуванні в складі екіпажу «Буран 114», в цей час надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 невідома особа вчиняє хуліганські дії.

По приїзду на місце події, а саме на територію готелю « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за вищевказаною адресою встановлено особу, яка вчиняла хуліганські дії громадянина ОСОБА_3 якого в подальшому було доставлено до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: місто Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Шурупова, 7 для складання письмового протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та протоколу про адміністративне затримання в порядку ст. 261 КУпАП.

Після чого в той же день обвинувачений ОСОБА_3 близько 02 години 33 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного, канабіального сп`яніння, знаходячись, як адміністративно затриманий в приміщенні службового кабінету № 104 Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: вулиця Шурупова, 7 в Покровському районі міста Кривого Рогу, маючи та реалізуючи злочинний умисел спрямований на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а саме: інспектору полку патрульної поліції в міста Кривий Ріг в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , який знаходився у форменому одязі поліції у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, раптово скоротивши відстань, визначену працівником поліції наніс ОСОБА_8 який стояв повернутий обличчям до нього один удар своєю головою, в ділянку носу потерпілого ОСОБА_8 чим спричинив останньому фізичний біль, та не завдавши будь-яких тілесних ушкоджень.

Разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000399 від 17 лютого 2020 року, до суду надано угоду про примирення від 27 лютого 2020 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 ..

Відповідно до умов вищезазначеної угоди про примирення у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 468, 469, 471 КПК України обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_8 уклали угоду згідно умов якої ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин, добровільно відшкодував завдану моральну шкоду потерпілому. Крім того сторони погодили міру покарання яка повинна бути призначена обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок. Також, у цій угоді зазначені та роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди про примирення, а також наслідки її невиконання.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні, підтвердивши добровільність укладення ним угоди про примирення від 27 лютого 2020 року, підтримав вказану угоду та просив її затвердити. Крім цього зазначив, що на даний час не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 , шкода йому відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтвердивши добровільність укладання угоди, в судовому засіданні також просив вказану угоду, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_8 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 просив угоду від 27 лютого 2020 року затвердити.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги кримінального процесуального закону та норми кримінального кодексу України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену відповідно до угоди міру покарання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути затверджена угода про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України за ознаками опору працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.342 КК України є не тяжким кримінальним правопорушенням.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.342 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, і обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 підлягає затвердженню.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати вирішити в порядку ст. 124-126 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -,

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про примирення укладену 27 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000399 від 17 лютого 2020 року, між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень 00 копійок.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: оптичний DVD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження з кабінету № 104 Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: міста Кривий Ріг, вулиця Шурупа, 7 за 17 лютого 2020 року, три оптичні DVD-R диски з відеозаписом з боді камер Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській Департаменту патрульної поліції за 17 лютого 2020 року зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000399 від 17 лютого 2020 року, кримінальна справа № 212/1588/20, 1-кп/212/552/20.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч.3 ст.376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1