Справа №359/2046/22
Провадження № 1кс/359/535/2022
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2022 року м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000367, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Марківка Поліського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:
08.03.2022 приблизно о 16 год. ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння та знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
З мотивів неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_6 .
Виконуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв кухонний ніж та наніс ним ОСОБА_6 три удари у грудну клітину та один удар у передню поверхню шиї, спричинивши ушкодження у виді множинних проникаючих колото-різаних поранень грудей та живота з ушкодженням внутрішніх органів, що супроводжувалось крововтратою та шоком, від яких настала його смерть.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 16.03.2022 року затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

17.03.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного злочину обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 16.03.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_6 з колото-різаними пораненнями, ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння з численними слідами речовини бурого кольору на одязі та взутті; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 .
Досудовим слідством встановлено наявність ризику, передбаченого п.п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, то з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Запобігання ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаному ризику.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, є підстави не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за вказаними у клопотанні підставами, вказавши, що на думку органу досудового розслідування, відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, просив застосувати відносно підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, посилаючись на недоведеність ризиків зазначених у клопотанні прокурора, оскільки відсутні достатні докази обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 особливо тяжкого злочину.

Підозрюваний ОСОБА_9 підтримав доводи свого захисника та зазначив про неможливість надання показів згідно ст. 63 Конституції України, а також те, що указаного вбивства він не вчиняв.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_9 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті особі, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколом огляду місця події від 16.03.2022 за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_6 з колото-різаними пораненнями, ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння з численними слідами речовини бурого кольору на одязі та взутті; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 .
Ці докази в сукупності свідчать про те, що підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення є, на даний час, обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше правопорушення кримінальне правопорушення.

У ч. 1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за санкцією якого передбачено покарання найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Також слідчим суддею враховуються дані про особу ОСОБА_9 , який хоча і є раніше не судимим, однак обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, внаслідок якого настала смерть особи, тобто непоправні наслідки, яке має значний ступінь суспільної небезпеки, що в свою чергу, на переконання слідчого судді, створює реальні ризики щодо можливості підозрюваного, перебуваючи в умовах менш тяжкого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_9 хоч і має місце проживання за місцем проведення досудового розслідування, однак він ніде офіційно не працює, корисно-суспільною працею не займається, неодружений, на утриманні має неповнолітню особу (сина, зі слів останнього), що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та постійного джерела прибутку. Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_9 , останній може переховуватись від органів досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує конкретні обставини злочину, за яким підозрюється ОСОБА_9 , а саме, те, що він вбив людину, яка була приятелем. Також слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного ОСОБА_9 , який після вчинення активних дій, не намагався надати будь-яку допомогу, не викликав швидку допомогу, а спокійно перебував на подвір`ї садиби. З цього приводу суддя враховує покази свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що ОСОБА_9 не відреагував на те, що та повідомила йому про смерть потерпілого.

Ці обставини в сукупності, обґрунтовано переконують слідчого суддю у великій вірогідності існування ризику переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнути відповідальності за вчинене, у разі визнання його винуватим.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

На підставі вище викладеного та враховуючи дані про особу підозрюваного, його поведінку після вчинення злочину, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, направленого проти життя іншої людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує найсуворіше покарання, передбачене законом, само по собі може спонукати сховатись від органів досудового розслідування, суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином, зокрема шляхом неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Також згідно з дослідженими судом доказами, обставинами кримінального провадження, можливо дійти висновку, про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, а саме: можливості ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, незаконно впливати на свідків, і якому відомо їх місце проживання, оскільки останні своїми показаннями викривають його у вчиненні злочину, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж є вагомим та вірогідність його настання є досить високою.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваного злочину, що спричинив смерть двох осіб, які були його товаришами, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої непроцесуальної поведінки.

Усі ці ризики свідчать про не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить високими та очевидними.

Наведене вище нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчинене ним кримінальне правопорушення створило в суспільстві негативне враження, при цьому такими його діями були порушені визначені та гарантовані Конституцією України права і свободи людини і громадянина в Україні, а саме право на життя, що має найбільшу цінність для людини.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання для підозрюваного та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, на території України введено воєнний стан та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Злочини у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , останній вчинив у період дії воєнного стану на території України, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даного діяння.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав і свобод особи та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_9 підозрюється у злочині, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, що вчинений із спричиненням смерті людини.

З огляду на цю обставину слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування та утримувати останнього в дільниці слідчого ізолятору ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» до 24.00 год. 15.05.2022 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 18.03.2022 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1