ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/6828/20
Провадження №1-кс/477/32/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід по вирішенню питання про самовідвід іншого судді в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 заявила самовідвід по вирішенню питання про відвід іншого судді в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України.

Заява про самовідвід обґрунтована тим, що суддя не має права брати участь у цьому кримінальному провадженні та вирішувати питання щодо відводу іншого судді, оскільки вона була раніше відведена від розгляду справи.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 грудня 2021 року заява про самовідвід судді розподілена головуючому судді ОСОБА_1 .

Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали судового провадження, суд установив наступне.

Відповідно до приписів статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. При цьому, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно пункту 4 частини першої статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно пункту 1 частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року) кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Усталена практика Європейського Суду з прав людини вказує на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності та щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною (рішення у справах «Паунович проти Сербії»,«Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України»).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії).

Обов`язок судді заявити самовідвід є безпосереднім процесуальним уособленням такої важливої засади кримінального провадження, як право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом.

Вказаний обов`язок процесуально реалізує принципи, закріплені у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 року), відповідно до яких кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку.

Враховуючи зазначене, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 81 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 про самовідвід по вирішенню питання про відвід іншого судді в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1