Справа № 362/3362/18
Провадження № 1-кп-15/21
В И Р О К
іменем України

15 листопада 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000757 від 13.05.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, офійно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
13.05.2015 року, близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Володимирській у напрямку вулиці Тракторна у м. Василькові, Київської області. Рухаючись у вказаному напрямку навпроти будинку № 13 по вулиці Володимирській у м. Василькові ОСОБА_5 , перевищуючи дозволену швидкість руху, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, під час виникнення небезпеки для руху у вигляді велосипедиста, не вжив заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної його зупинки, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу для руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , котрий рухався з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 197 від 05.08.2015 смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок поєднаної травми голови і тулуба з саднами і крововиливами вказаних частин тіла, крововиливом в м`які тканини в областях пошкоджень, двох переломів кісток основи черепа, крововиливу під м`які оболонки головного мозку, очага розводження тканин головного мозку, вторинних крововиливів у стовбур головного мозку, неповним розривом дуги аорти, розриву селезінки, крововиливу в забрюшну клітковину, ускладнюючим розвитком зовнішнього і внутрішнього крововиливу, комбінованого шоку, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та являються безпосередньою причиною смерті, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_9 , внаслідок впливу у вказані частини тіла потерпілого масивного тупого предмету.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п.п.: 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3. «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 12.2. (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.); 12.3 (У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.); 12.4. (У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення ОСОБА_5 вимог п.п. 1.5., 2.3. «б», 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Крім того, продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , 13.05.2015 року, близько о 00 год. 00 хв., після скоєння дорожньо-транспортної пригоди автомобілем марки «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка мала місце поблизу будинку № 13 по вулиці Володимирській у м. Василькові Київської області, усвідомлюючи те, що своїми протиправними діями поставив потерпілого в небезпечний для життя та здоров`я стан, оскільки останній в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи змогу надати потерпілому ОСОБА_9 допомогу, ОСОБА_5 не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, а саме, не переконався, чи потерпілий ОСОБА_9 потребує допомоги, байдуже поставився до наслідків для останнього, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не доставив потерпілого до медичного закладу, ніяких заходів по наданню допомоги не вжив і з метою уникнення відповідальності залишив місце пригоди, хоча мав можливість і повинен був прийняти міри по наданню допомоги потерпілому ОСОБА_9 , чим порушив вимоги п. п. 2.10. а), г), д) ПДР, в якому зазначено, що «у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду органи чи підрозділи міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати на прибуття працівників міліції».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав частково, вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.135 КК України визнав повністю. Цивільний позов в частині матеріального відшкодування у сумі 68 627 грн. 19 коп. визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, а саме 30 000 грн. Обвинувачений суду пояснив, що їхав зі швидкістю 60 км/год., в останню хвилину, метрів за 30 виїхав велосипедист, та відбулось зіткнення, він відчув удар. Вважає, що в діях велосипедиста також є порушення ПДР України. Після зіткнення він поїхав, залишивши велосипедиста оскільки перебував у шоковому стані. В подальшому він заховав автомобіль в лісосмузі. Потерпілого відвідував один раз в лікарні, купував йому плазму та кров. Просить суворо не карати та не позбавляти волі, врахувати, що він є учасником бойових дій і застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Незважаючи на часткове визнання провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, повністю також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Потерпіла суду показала, що дана подія відбулася в травні 2015 року, був вечір, її син пішов гуляти. Коли сталася дана подія вдома її не було. Спочатку вона приїхала на місце ДТП, а потім до сина в лікарню. Син перебував в тяжкому стані - в комі. Алкоголь син не вживав, шкода за п`ять років не відшкодована, вибачення обвинувачений не просив, грошових коштів на лікування та поховання загиблого не давав, чи купував обвинувачений кров та плазму їй невідомо. Просить призначити максимальне покарання у виді позбавлення волі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що працює на швидкій допомозі, коли приїхали за викликом вона побачила, що чоловік лежав без свідомості, в нього була кров з рота та вух. Люди, які знаходились поруч кричали, що його збив автомобіль. Неподалік від узбіччя лежав велосипед. Потерпілий був живий, вони його відвезли до реанімації.

Свідок ОСОБА_11 , в судовому засіданні показав, що до швидкої допомоги надійшов виклик про те, що збили велосипедиста. Коли вони приїхали за викликом, він побачив, що молодий хлопець лежав біля бардюра, а біля нього лежав велосипед. Також біля нього знаходились дівчина та хлопець, які повідомили, що його збила машина темного кольору, яка не зупинилась та поїхала далі. Вони надали потерпілому першу медичну допомогу та транспортували до лікарні.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав, що йому зателефонували працівники поліції та попросили дати телефон ОСОБА_5 , коли він зателефонує останньому та запитав що сталось він нічого не відповів.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що загиблий був його товаришем. Того дня, вони з потерпілим та свідком ОСОБА_14 перебували біля супермаркету, поспілкувавшись вони розійшлися, а потерпілий поїхав додому на велосипеді, алкоголю не вживали, дорога освітлювалась ліхтарями, видимість була гарною. Коли він зателефонував потерпілому слухавку взяла жінка, а потім працівники поліції повідомили, що його товариша збив автомобіль, а останній перебуває у лікарні.

Свідок ОСОБА_14 показав, що він є товаришем загиблого, в той день він був на роботі, до нього прийшли його друзі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , який був на велосипеді. Поспілкувавшись, ОСОБА_9 поїхав на велосипеді. Слухавку ОСОБА_9 не брав, потім зателефонувала жінка та повідомила, що відбулося ДТП. Коли вони прийши на місце ДТП вони побачили лише велосипед, автомобіля поруч не було. Велосипед був новий, на ньому були відбивачами світла, дорога була освітлена ліхтарями.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні показав, що в той день він йшов по вулиці та побачив як відбулося ДТП. Велосипедист їхав по свої смузі руху на зустріч свідку, виїхав автомобіль та здійснив наїзд на велосипедиста. Автомобіль їхав зі швидкість близько 80-100 км/год., збивши велосипедиста автомобіль поїхав далі. Бачив удар після якого хлопець полетів по дорозі прямо, а потім велосипед. Удар відбувся на зустрічній смузі руху.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду.

-витягом з ЄРДР, відповідно до якого 13.05.2015 року до ЄРДР за №0000757 були внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а 24.03.2018 року за ч. 1 ст. 135 КК України;

-протоколом огляду місця ДТП від 13.05.2015 року з план-схемою та фото таблицею до нього відповідно до якого в присутності понятих було оглянуто місце ДТП за адресою вул. Володимирська у напрямку вулиці Тракторна у м. Василькові, Київської області. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено велосипед марки «Трек».

-Протоколом огляду місця події від 13.05.2015 року та фото таблицею до нього відповідно до якого вбачається, що в м. Васильків, поблизу вул. Островського, в присутності понятих було оглянуто автомобіль марки «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль чорного кольору, має видимі ознаки пошкодження, а саме: розбите переднє лобове скло, зі сторони водія, яке видавлене всередину автомобіля, в салоні автомобіля наявні залишки битого скла, передній бампер автомобіля розбитий, відсутні частини бампера, на передньому капоті наявні вм`ятини. Передній номерний знак відсутній, пластикова рамка під передній номерний знак розбита та частково відкручена від бампера. На даху автомобіля від лобового скла мається значна вм`ятина, наявні подряпини на даху автомобіля та частково відлущена фарба.

-Протоколом огляду транспортного засобу, а саме велосипеда «Трек», від 13.05.2015 року в ході якого виявлено, що деформована переднє та заднє колеса, зігнута задня вилка.

-Лікарське свідоцтво про смерть від 15.05.2015 року та довідка про причину смерті № 160 в яких зафіксовано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер внаслідок закритого перелому основ черепу.

-Протоколом огляду місця події від 14.05.2015 року та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто труп ОСОБА_9 на тілі якого було зафіксовано травми.

-Висновок судово-медичного експерта № 197 від 05.08.2015 року відповідно до якого смерть ОСОБА_9 наступила внаслідок поєднаної травми голови і тулуба з саднами і крововиливами вказаних частин тіла, крововиливом в м`які тканини в областях пошкоджень, двох переломів кісток основи черепа, крововиливу під м`які оболонки головного мозку, очага розводження тканин головного мозку, вторинних крововиливів у стовбур головного мозку, неповним розривом дуги аорти, розриву селезінки, крововиливу в забрюшну клітковину, ускладнюючим розвитком зовнішнього і внутрішнього крововиливу, комбінованого шоку, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та являються безпосередньою причиною смерті, виникли незадовго перед настанням смерті ОСОБА_9 , внаслідок впливу у вказані частини тіла потерпілого масивного тупого предмету.

- Висновком експерта № 5-01/398 від 28.05.2015 року згідно якого рульове керування автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду, знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду знаходяться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати зміну стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено. Несправностей в рульовому керуванні, гальмівній системі та елементах підвіскі автомобіля «Fiat» д.н.з. НОМЕР_1 , які могли виникнути до ДТП, не виявлено.

- Висновком експерта № 5-01/481 від 28.07.2015 року згідно якого зіткнення автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда «TREK» сталось на смузі для руху в напрямку до вул. Соборна. Більш точно встановити розташування місця зіткнення автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда «TREK», не представляється можливим, в зв`язку з відсутністю в наданих на дослідження матеріалах кримінального провадження необхідного для цього комплексу слідової інформації. В момент первинного контакту повздовжні вісі автомобіля «Fiat Punto» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда «TREK» розташовувались під кутом близько 60±10°.

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2017 року, що був проведений за участі свідка ОСОБА_15 , який розповів про обставини ДТП, що мало місце 13.05.2015 року.

-Висновком експерта № 12-1/1903 від 06.12.2017 року згідно якого в заданій дорожній ситуації, слід гальмування, який залишений автомобілем «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 на місці пригоди, відповідає швидкості руху 71…74 км/год. За даних дорожніх обставин водій автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.2., 12.3. та п. 12.4. Правил дорожнього руху України. В заданій дорожньо-транспортній ситуації швидкість руху автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідала видимості елементів дороги в напрямку руху. В заданій дорожньо-транспортній ситуації при заданому комплексі вихідних даних водій автомобіля «Fiat Punto», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити зіткнення з велосипедистом, шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху водію, рухаючись як з допустимою на даній ділянці швидкістю руху 60 км/год., так із обраною швидкістю руху 90 км/год., не змінюючи напрямку руху. За даних дорожніх обставин при заданому комплексі вихідних даних велосипедист ОСОБА_9 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. Павил дорожнього руху України.

-Накладні та чеки на лікування, придбання велосипеда та поховання загиблого.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення у судовому засіданні доведена повністю.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо частково невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на думку суду є неправдивою, направленою на пом`якшення своєї вини, та розцінюється судом як спосіб захисту власних інтересів та спробу уникнути кримінальної відповідальності, оскільки дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, письмовими доказами, які є логічними, послідовними, та взаємоузгоджуються між собою, а також відсутністю будь-якого звернення обвинуваченого щодо порушення його прав.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та за ч.1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був надати йому допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, врахувавши конкретні обставини кожного з вчинених кримінальних правопорушень, наслідки кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у вигляді смерті потерпілого, поведінку обвинуваченого відразу після вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, що полягала у намаганні уникнути кримінальної відповідальності шляхом залишення місця ДТП, приховувані пошкодженого в ДТП автомобіля, відсутність обставин, які як пом`якшують, так і обтяжують покарання, позицію потерпілої, яка наполягали на суворому покарані для обвинуваченого, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити основне покарання у вигляді реального позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покараням, призначених окремо за кожне кримінальне правопорушення, що буде необхідним і достатніми для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення аналогічних злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому додаткового покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, суд виходить з того, що обвинуваченим були грубо порушені Правила дорожнього руху України, в результаті дій обвинуваченого настали наслідки у вигляді смерті потерпілого. Крім того, обвинувачений, усвідомлюючи, що вчинив ДТП, залишив місце події.

Отже, суд, враховуючи обставини, які впливають на обрання покарання, в їх сукупності, характер та мотив допущеного обвинуваченим порушення вимог Правил дорожнього руху та його наслідки, вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого, ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про застосування відносно його підзахисного п. "д" ст. 1 ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, оскільки обвинувачений на момент ДТП являється ветераном війни, учасником бойових дій. Відтак його слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд дійшов висновку, що клопотання захисника щодо застосування акту амністії відносно обвинуваченого слід задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до п. "д" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили: ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, та учасники війни, які підпадають під дію ЗУ «Про статус ветеранівй війни, гарантії їх соціального захисту».

Встановлено, що обвинувачений має посвідчення учасника бойових дій видане 27.03.2015 року, що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій, довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, рішенням міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

В силу ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" установивши на стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеністю вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Питання, заявленого потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої злочином, суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи, що позов ОСОБА_7 підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Таким чином, на висновки суду щодо розміру відшкодування як за завдану матеріальну, так і моральну шкоду, не впливає матеріальний стан обвинуваченого, зокрема розмір його заробітної плати, наявність утриманців тощо.

Потерпілою заявлено до стягнення з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 66627 грн.19 коп., яка складається з витрат на лікування, придбання велосипеда, витрат на поховання потерпілого ОСОБА_9 , та пов`язані з цим ритуальні обряди. Вищевказані витрати підтверджуються дослідженими судом доказами. Позов в цій частині визнаний обвинуваченим, а отже підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд виходив з наступного.

Згідно ч.1, п.1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п.п. 1-2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст. 23 ЦК).

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема детальних пояснень потерпілої, суд вважає, що потерпілий внаслідок трагічної загибелі її сина, поведінки обвинуваченого який добровільно шкоду не відшкодував, вибачень не попросив, а також намаганні обвинуваченого приховати свою причетність до ДТП, зазнала значних душевних і психічних страждань, що виразились у тривалому переживанні з приводу втрати близької людини, порушенні нормального та сталого режиму життєдіяльності викликаних вказаною подією, подальшими слідчими діями та судовими засіданнями, що примушують згадувати обставин смерті сина ще не один раз.

На думку суду, потерпіла справедливо та вірно оцінила характер та обсяг перенесених нею моральних страждань в грошовому еквіваленті, а отже виходячи з характеру кримінальних правопорушень, ступеню вини обвинуваченого, керуючись принципами справедливості, розумності та співмірності, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 в частині стягнення моральної шкоди підлягає повному задоволенню.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого 3263 грн. 44 коп. на відшкодування процесуальних витрат по залученню експерта.

Долю речових доказів слід вирішити, керуючись приписами ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286, ч.1 ст.135 КК України та призначити йому наступні покарання:

- за ч.2 ст. 286 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки;

- за ч.1 ст. 135 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Застосувати до ОСОБА_5 п. "д" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року та звільнити його від відбування основного і додаткового покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3263 грн. 44 коп. на відшкодування витрат по залученню експерта у кримінальному провадженні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 66 627 грн. 19 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та 700000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а всього стягнути 766627 грн. 19 коп.

Речові докази: автомобіль марки «Fiat Punto», з д.н.з. НОМЕР_2 , що переданий на відповідальне зберігання власнку залишити власнику; велосипед марки «Трек», що передано до майданчику тимчасового утримання Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області - повернути за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :