Провадження № 1-кп/734/81/21 Справа № 734/1847/20
В И Р О К

іменем України

04 листопада 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець кримінальне провадження № 130000393 від 05.06.2020 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий: 16 вересня 2020 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 222 та ч.2 ст. 222, ч.1. ст..71 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн., без позбавлення обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 222 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2019 року, близько 09:00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, користуючись мобільним телефоном з доступом до мережі Інтернет, діючи повторно, маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики на суму 7000 грн. в ТОВ «Фінансова компанія ДІНЕРО» (код ЄРДПОУ 41350844), знаючи обов`язкові умови для його отримання, надав ТОВ «Фінансова компанія ДІНЕРО» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме ОСОБА_7 , який не уповноважував на вчинення даних дій ОСОБА_5 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «Фінансова компанія ДІНЕРО», щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду ОСОБА_7 , вказавши реквізити його банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , що стало підставою для отримання кредиту у сумі 7000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні в скоєному щиро розкаявся та дав показання, що потерпілий до нього підійшов ОСОБА_7 , щоб допоміг йому заповнити анкету на сайті для отримання кредиту з його телефону. Всі дані ОСОБА_7 були на його телефоні і він зняв за декілька разів кошти в сумі 7000 грн. сам без ОСОБА_7 . Цивільний позов визнає в повному обсязі.

Вина обвинуваченого підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання, що з обвинуваченим він знайомий. Обвинувачений його умовляв взяти кредит, сказав, що треба заповнити анкету. Він дав свої дані, а обвинувачений вніс їх у свій телефон і надіслав, а через 15 хвилин сказав, що йому відмовлено. Потім йому прийшло повідомлення, що він винен кошти, але обвинувачений говорив, що не знімав коштів.

-Випискою АТ КБ «ПРИВАТБАНК`від 17.09.2019 року про рух коштів на картковому рахунку ОСОБА_7 /а. с. 162-166/;

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29 червня 2020 року, описом речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді , протоколом огляду електронного носія інформації, СD-R диском, додатком до протоколу огляду електронного носія та фото таблицею до протоколу огляду електронного носія /а. с. 190-211/.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи. Докази, покладені судом в обгрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.222 КК України доведена повністю, його дії на досудовому розслідуванні правильно кваліфіковано, як шахрайство з фінансовими ресурсами, тобто надання завідомо неправдивої інформації іншим кредиторам з метою одержання кредитів, вчиненому повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, під час досудового розслідування є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеного інспектором Козелецького РС з питань пробації, вивчалась особистість обвинуваченого, так ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити основне покарання обвинуваченому, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, а саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 222 КК України та з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

Санкція ч.2 ст. 222 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Проте, вказане додаткове покарання застосовується лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із зайняттям ним певною діяльністю. Оскільки такого факту встановлено не було, то з огляду на правозастосовні орієнтири викладені у п.17 ППВС України від 24.10.2003 року № 7 № Про практику призначення судами кримінального покарання» наведене додаткове покарання не повинно застосовуватись до обвинуваченого.

Що стосується заявленого цивільного позову цивільним позивачем по справі ТОВ «Фінансова Компанія «Дінеро» до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення в сумі 7000 грн., то позов підлягає задоволенню в повному обсязі у відповідності до вимог ч.1 ст. 1166 та ч.1 ст. 1195 ЦК України, так-як підтверджується наданими доказами та обвинувачений даний позов визнав в повному обсязі.

Арешти на майно не накладалися, речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст. 222 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча гривень) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначеного за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 16 вересня 2020 року, остаточно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 68000 (шістдесят вісім тисяч гривень) без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Стягнути з ОСОБА_8 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «ФК «Дінеро» поточний рахунок: IBAN НОМЕР_3 в АТ «ОТП Банк», майнову шкоду завдану злочином в розмірі 7000 (сім тисяч гривень).
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.
Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення, а особою, що перебуває під вартою з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1