Справа № 134/1805/21
Провадження №11-кп/801/1401/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.11.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутого покарання більш м`яким,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, до засудження мешканця АДРЕСА_1 , до засудження працюючого охоронцем в ТОВ «АТБ Маркет», раніше не судимого.
По даній справі засуджений 16.07.2019 Автозаводським районним судом м. Кременчук за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років обмеження волі.
Початок строку засудженому ОСОБА_7 рахується з 21.02.2020, кінець строку 21.02.2024.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутого покарання більш м`яким.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що судом не встановлено переконливих даних про сталу позитивну зміну поведінки засудженого ОСОБА_7 , які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді обмеження волі перестає бути доцільним.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
На погодившись із рішенням суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовільнити клопотання засудженого та замінити невідбуте покарання більш м`яким.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, відбув більше ніж 1/3 частини покарання, щиро кається, вчинив злочин середньої тяжкості та судом не встановлено жодної обтяжуючої обставини для відмови у його клопотанні.
Крім того, має хвору матір, яка потребує додаткового догляду.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно частини першої статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У п.п. 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 не проявив готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення визначеного вимогам ст. 82 КК України.
Крім того, після прибуття в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» і по теперішній час засуджений не працює.
Наявність 2 заохочень за весь час відбування покарання не свідчить про сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_7 під час всього строку відбування покарання, так як вбачається з довідки про наявність дисциплінарних стягнень и заохочень ОСОБА_7 02.10.2020 отримує подяку за сумлінну поведінку та ставлення до праці, а 15.05.2020 отримує дисциплінарне стягнення за порушення розпорядку дня.
Отже, колегія суддів не вбачає сталої позитивної зміни поведінки засудженого ОСОБА_7 , що свідчить, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді обмеження волі перестає бути доцільним.
Крім того, 21.06.2021. Рішенням комісії державної установи «Крижопільський ВЦ (№ 113)» протоколом № 12 від 24.06.2021 відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.
На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення.
За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого, внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, що підтверджується даними, наведеними вище.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 02.11.2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутого покарання більш м`яким, ОСОБА_7 залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8