Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А
04 січня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 11.02.2020, № 0000027 від 12.03.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
за ч. 2 ст. 258 КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Єреван Вірменія, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,
за ч. 2 ст. 258 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , стосовно яких на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обґрунтовуючи їх тим, що наявні ризики: щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ними інших кримінальних правопорушень; щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , - передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Стосовно заявлених клопотань про зміну обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який заперечив з підстав, викладених у його клопотаннях. Крім того, зазначив, що доводи сторони захисту про фальсифікацію доказів є голослівними, надання оцінки судом допустимості доказів здійснюється відповідно до КПК, також вважав за необхідне звернутися до адміністрації СІЗО для надання інформації щодо можливого лікування ОСОБА_5 та його звернення про надання медичної допомоги на платній основі.
Представник потерпілих ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, у наданому суду клопотанні просив провести судові засідання без його участі, підтримав клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених. Інші представники потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 також просили провести судове засідання без участі потерпілої сторони та їх представників.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, надав суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю. Вважав, що у даному кримінальному провадженні штучно створений суспільний резонанс, ОСОБА_5 не ухилявся від слідства, не переховувався. На теперішній час його стан здоров`я потребує негайного спеціалізованого лікування у закладах МОЗ. Звернення ОСОБА_5 про надання такої медичної допомоги ігноруються адміністрацією СІЗО. Ненадання такого лікування може спричинити невідворотні зміни у стані здоров`я ОСОБА_5 . Просив змінити запобіжний захід його підзахисному.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, зазначив, що під час його затримання у м. Києві він перебував на лікуванні, не переховувався від органів досудового розслідування. На теперішній час стан його здоров`я значно погіршився, він потребує на стаціонарне лікування в спеціалізованому медичному закладі, однак адміністрацією СІЗО жодних заходів щодо надання йому такого лікування не приймається.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, підтримав своє письмове клопотання, подане 23.12.2021 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або заставу, в обґрунтування якого зазначено, що ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу продовжено строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 08 січня 2022 року. Захисник вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні ризики, зазначені в ст. 177 КПК України. Зазначає, що ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою. Обвинувачений та його родина жодного разу не впливали на свідків та експертів. Докази, на які посилається сторона обвинувачення, є такими, що не містять достовірних та допустимих фактів взагалі причетності ОСОБА_6 до правопорушення, оскільки, на думку сторони захисту, підозра ОСОБА_6 є необґрунтованою, не може бути інкриміновано особі дії, які не мають нічого спільного із вчиненням злочину проти людства терористичного акту, передбаченого ст. 258 КК України, так як дії особи повинні бути політично спрямовані, а не бути направлені на дії корисливого характеру щодо конкретної особи. Звернув увагу суду на те, що співробітниками правоохоронних органів відбувалося підбурювання ОСОБА_6 щодо вчинення правопорушення. Також, захисник зазначає, що немає обґрунтованої необхідності тримати ОСОБА_6 під вартою, зважаючи на наявність стійких соціальних зв`язків, і прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 заперечила проти клопотання прокурора про продовження тримання під вартою, зазначила, що ризики, якими прокурор обґрунтовує клопотання, останнім не доведені, ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває під вартою, а тому ризики на теперішній час відпали, вважає, що до її підзахисного можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу. Також, підтримала клопотання інших захисників щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання про зміну запобіжного заходу, суд дійшов такого висновку.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 10 листопада 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченим продовжений до 08 січня 2022 року.
Відповідно до ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У своїх клопотаннях, поданих до суду 21.12.2021, прокурор посилався на те, що на теперішній час існують ризики переховування обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від суду, вчинення обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 інших злочинів, а також ризик незаконного впливу ними на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та місцезнаходження яких не встановлено, і саме ці ризики були підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та питання зміни такого запобіжного заходу на більш м`який суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, не одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів.
ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, раніше не судимий, щодо нього у іншому суді перебувають інші кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні тяжких злочинів.
Також, судом враховується та обставина, що під час досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у розшуку.
ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, не одружений, має малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, раніше судимий за вчинення умисного злочину.
Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, а саме у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалів, які створили небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяли значної майнової шкоди, з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою, крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України та тяжкого злочину за ч. 1 ст. 263 КК України, що в сукупності з вищенаведеними обставинами, характеризуючими обвинувачених, вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб, які обвинувачуються у його вчиненні.
При цьому суд, виходить з того, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства). Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінуємих йому злочинів за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України, та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 258 КК України, наведені прокурором у своїх клопотаннях із посиланням на відповідні матеріали досудового розслідування.
Щодо доводів сторони захисту стосовно відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження обвинувачення, суд наголошує на тому, що на даній стадії судового розгляду, не має повноважень, оскільки надання оцінки правильності кваліфікації дій та доказам, зібраним у кримінальному провадженні, можливе лише при ухваленні остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні після їх дослідження на відповідній стадії судового розгляду.
Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених, а саме щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення, щодо ОСОБА_6 ризики незаконного впливу на потерпілих, експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, судом враховані обставини погроз фізичною розправою потерпілому ОСОБА_18 під час досудового розслідування як на підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілих, заявленого прокурором.
Отже, на підставі викладеного суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які їм інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів без визначення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
При цьому суд виходить з вимог ст. 183 КПК України, якою передбачено право суду не визначати заставу у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення злочину у спосіб, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, а також з погрозами вчинення таких дій, суд не вважає за можливе визначити заставу.
Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 соціальних зв`язків, який має неповнолітню дитину та родину, хоча і мають місце, але не можуть бути вирішальними при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням наведених вище даних про обвинувачених.
Таким чином суд вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Посилання захисника ОСОБА_7 щодо необхідності лікування ОСОБА_5 як на підставу зміни запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки будь-яких застережень щодо неможливості подальшого утримання під вартою за станом здоров`я обвинуваченого у матеріалах справи відсутні, натомість на підставі відповідного запиту суду було проведено медичний огляд ОСОБА_5 за участі спеціалістів, відповідно до якого встановлена необхідність лікування останнього, яке можливо в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до положень ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею або судом при застосуванні та продовженні запобіжного заходу як то зміна обставин підозри/обвинувачення, зменшення або зникнення встановлених ризиків.
Вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд виходить з наступного.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підозри та існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків були встановлені як слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, так і судом під час продовження строку тримання під вартою, і судові рішення за результатами розгляду цих питань неодноразово були перевірені апеляційною інстанцією і залишені без змін.
Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , необхідно вирішувати з урахуванням низки відповідних обставин, які можуть підтверджувати існування ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.
Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканість, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року, постановленою за результатами розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, були зазначені ризики, які стали підставою для задоволення клопотання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу їх підзахисним не містять будь-яких даних щодо зміни обставин підозри/обвинувачення чи раніше встановлених ризиків, що могло би слугувати підставою для зміни та застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Доводи клопотання адвоката ОСОБА_9 про відсутність ризиків незаконного впливу на свідків, експерта з боку обвинуваченого ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу, так як при обґрунтуванні клопотання в цій частині посилається на сумніви, які має сторона захисту щодо допустимості доказів, тоді як оцінку таким доводам суд може надати лише в нарадчій кімнаті за результатами розгляду справи.

Твердження сторони захисту про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_6 не є достатніми підставами для зміни запобіжного заходу, і тим більш ці обставини були ураховані судом під час вирішення питання продовження строку тримання під вартою і їм була надана відповідна оцінка.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і відсутність таких підстав для задоволення клопотань захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про невиконання приписів медичного висновку адміністрацією КУВП № 3 стосовно лікування ОСОБА_5 , враховуючи надану на запит суду відповідь філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецької областях від 07.12.2021 про необхідність спеціалізованого лікування ОСОБА_5 у закладах МОЗ України, суд вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб КУВП № 3 забезпечити таке лікування.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 201, 202, 331, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 березня 2022 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 березня 2022 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 березня 2022 року включно.
Зобов`язати уповноважених службових осіб Криворізької міської медичної частини № 3 філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях та начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерством охорони здоров`я від 10.02.2012 № 239/5/104 та Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019, забезпечити медичне лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зокрема надання медичної допомоги за результатами його огляду від 25.11.2021.
Про прийняті заходи щодо надання медичної допомоги ОСОБА_5 надати інформацію Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (суддя ОСОБА_1 ), у провадженні якого перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 .
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1