Справа номер №303/5641/21
Провадження №1-кс/303/3218/21
УХВАЛА
Іменем України
28 лютого 2022 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
слідчий суддя ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
слідчого СВ Мукачівського РУП
ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000523, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
в с т а н о в и в :
16 грудня 2021 року старший слідчий СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене вище клопотання мотивує тим, що Клопотання мотивоване тим, що в період часу з 16 години 50 хвилин 22 травня 2021 року по 07 годину 45 хвилин 25 травня 2021 року, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті викрадення чужого майна, шляхом пошкодження навісного замка та віджиму вхідних дверей, проник до середини приміщення відділення поштового зв`язку «Дерцен» акціонерного товариства «Укрпошта», що розташоване за адресою: Мукачівський район, с.Дерцен, вул. Ракоці, 179, звідки таємно викрав комп`ютер моноблок марки «ASUS» моделі «А4110», вартість якого згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/107-21/9615-ТВ від 17.11.2021 становить 8927 гривень 00 копійок, чим самим завдав потерпілому АТ «Укрпошта», матеріальну шкоду на вказану суму.
Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдино реєстру досудових розслідувань 25 травня 2021 року за №0000523 - кваліфікація частини 3 статті 185 КК України.
Таким чином дії ОСОБА_6 , кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 185 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, з середньою освітою, працюючий механіком ТОВ «ІВАТРАНС», згідно статті 89 КК України, раніше не судимий, в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів які підтверджують вину останнього.

Однак вручити останньому повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, на даний момент не представляється можливим, оскільки проведеними оперативно-розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_6 на даний час не встановлене. У зв`язку із цим копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 було надіслано рекомендованим листом поштового зв`язку.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який відповідно до частини 3 статті 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
16 грудня 2021 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
28 лютого 2022 року ОСОБА_6 затриманий на підставі ухвали слідчого судді.
В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі, може: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий суспільно-небезпечний злочин, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження;вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема це підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів за які відбував покарання у місцях позбавлення волі. Вищенаведене характеризує підозрюваного ОСОБА_6 негативно, як суспільно-небезпечну особу, схильну продовжувати злочинну діяльність.
Таким чином, зазначає слідчий, фактичні обставини справи, особа підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про неможливість застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання ризиків та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання просили задоволити, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин вчиненого ним злочину відсутні, тому просили застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Крім того, зазначили що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення, яке перебуває на розгляді в Мукачівському міськрайонному суді.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою. Свої доводи захисник мотивував відсутністю ризиків застосування саме такого запобіжного заходу, просив застосувати більш м`який вид запобіжного заходу.
Також підозрюваний категорично ствердив, що не міг вчинити даного кримінального правопорушення, зазначивши що раніше отримував травму голови, і як наслідок йому було проведено оперативне втручання.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого про необхідність задоволення клопотання, думку підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слід

прийти до наступного.
Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Клопотання слідчого, яке надійшло до суду відповідає вимогам КПК України.
29 листопада 2021 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185КК України.
Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що обґрунтовують його обвинувачення отримав о 11 годині 35 хвилин 28 лютого 2022 року, що стверджується його особистим підписом, з участю захисника.
Надані стороною обвинувачення докази та матеріали кримінального провадження свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як зазначено вище, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статті 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Пунктами 3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, визначено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що

існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню, ухилення від органів досудового розслідування, впливати на потерпілу, свідків, продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, та про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Усвідомлюючи тяжкість покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Наявність ризику незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення.
При цьому слід врахувати, що підозрюваний ніде не працює та не працював, у нього відсутні офіційні джерела доходів, його стан здоров`я дозволяє йому зникнути з місця проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
На розгляді в Мукачівському міськрайонному суді з 2021 року знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Слід зазначити, що відповідно до статті 176 КПК України до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та не вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та можливість призначення міри покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не представляється можливим.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що встановити осіб з оточення підозрюваного, які викликають довіру в органу досудового розслідування не має, він є повнолітньою особою, а тому відносно останнього не представляється обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Також відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Таким чином, виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий, тому слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів.
Між тим, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.
При цьому, відповідно до частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні слід врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, переховувався від органу досудового розслідування, а тому позиція органу досудового

розслідування щодо неможливості застосування застави як альтернативного запобіжного заходу є прийнятною.
Керуючись статтями 131,132,182-184,194,196,206,372,395 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000523, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 30( тридцять) днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою відраховувати з 28 лютого 2022 року (з моменту затримання).
Термін дії ухвали закінчується 29 березня 2022 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1