ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника потерпілої ОСОБА_9
потерпілої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції з Ірпінським міським судом Київської області клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003112 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 на вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 16 червня 2021 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, розлученого, освіта середня технічна, працюючого водієм ТОВ «Безполов», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-04.12.2009 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки;

-10.10.2012 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.;

-27.02.2014 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;

-19.02.2015 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік;

-07.12.2015 року Ленінським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі, 10.05.2017 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 13 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два ) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складення, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 07.12.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вказано рахувати із 16 червня 2021 року, виходячи з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні обмеження волі.

До набрання вироком законної сили, обрано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_7 , відповідно до ч.2 ст.57 КВК України підлягає звільненню з під варти після набрання вироком законної сили .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволений частково.

Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США, що станом на 16.06.2021 року по курсу 1 долар США дорівнює 26,9258 грн., відповідає 107703 (сто сім тисяч сімсот три) грн. 20 коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та часткового задоволення цивільного позову.

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Одночасно адвокат ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язків передбаченими ст. 194 КПК України.

Вважає, що обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на вимогах закону, обмежує права та особисту недоторканість ОСОБА_7 .

Суд обрав ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча обвинуваченого засуджено до покарання у вигляді обмеження волі, а не позбавлення волі, що передбачає утримання особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу.

На переконання сторони захисту, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Судом не наведено будь-яких конкретних відомостей та доказів перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином зі сторони обвинуваченого ОСОБА_7 та наявність інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як зазначає адвокат, ОСОБА_7 має постійне місце проживання у місті Ірпіні, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце роботи, згідно свідоцтва про народження має на утриманні 4 неповнолітніх дітей. За весь час досудового та судового розгляду справи ОСОБА_7 незаконний вплив на потерпілу та свідків не здійснював, а навпаки обмежувався у спілкуванні з ними. Під час розгляду справи в районному суді жодного разу не переховувався від суду, відсутність у деяких судових засіданнях була підтверджена відповідною медичною документацією.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримку клопотання про заміну запобіжного заходу, думку прокурора, потерпілої та представника потерпілої, які заперечили проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Положеннями частини 2 ст. 377 КПК України встановлено, що при засудженні до обмеження волі суд з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право звільнити обвинуваченого з-під варти.

Разом з цим, КПК України не передбачає можливості при засудженні вироком суду до покарання у виді обмеження волі одночасного обрання судом такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою, тобто взяття під варту.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставами для застосування запобіжного заходу є не тільки наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а й наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, зокрема переховуватися від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі прибувати в судові засідання за викликом суду.

Частиною 1 ст. 176 КПК України визначені види запобіжних заходів, якими є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Системний аналіз вказаних норм кримінально-процесуального закону дає підстави вважати, що в порядку ст. 331 КПК України може бути змінено запобіжний захід з одного, передбачено в ст. 176 ч.1 КПК України на інший, з цього ж переліку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 16 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим за засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складення, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 07.12.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

При цьому, даним вироком від 16 червня 2021 року обрано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду негайно. Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 вказано рахувати із 16 червня 2021 року, виходячи з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають 2 дні обмеження волі.

Задовольняючи частково клопотання захисника, колегія суддів виходить з того, що на даний момент існує ризик, передбачений п.1ч.1ст.177 КПК України.

Разом з тим, є слушними доводи клопотання про те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, під час розгляду кримінального провадження у суді 1 інстанції виконував всі процесуальні обов`язки, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Враховуючи підстави застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, попередню процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , оцінивши в сукупності тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, вік та стан його здоров`я, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слід задовольнити частково змінивши ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Колегія суддів вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того слід зазначити, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про те, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід змінити тримання під вартою на особисте зобов`язання, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Для дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченого на цій стадії провадження необхідним і доцільним є цілодобовий домашній арешт.

За таких обставин, клопотання захисника ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, запобіжний захід щодо ОСОБА_7 зміні на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що, на думку колегії суддів, буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 194, 331, 405 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003112 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_10 на вирок Октябрського районного суду м.Полтави від 16 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем фактично проживаючого: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за кожною вимогою.

- не відлучатися із населеного пункту в якому проживає: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.

Звільнити ОСОБА_7 з під варти після доставки до місця відбування домашнього арешту.

Копію ухвали направити для виконання в Державну установу "Полтавська установа виконання покарань №23.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4