Справа № 204/4902/20
Провадження № 1-кп/204/247/21
У Х В А Л А
25 травня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001139 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває дане кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 заявив, що в останнє обвинувачений йому телефонував більше місяця тому. Під час даної телефонної розмови ОСОБА_3 йому повідомив, що на нього здійснюють тиск співробітники поліції, а саме відкривають у відношенні нього нові кримінальні провадження. Працівники поліції просять ОСОБА_3 від імені прокурора, щоб він визнав провину у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, захисник ОСОБА_5 заявив про застосування працівниками поліції примусу на обвинуваченого з метою отримання зізнавальних показань та притягнення його до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор вважав можливим звернутися з відповідною заявою до ДБР.
Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, вважає, що заява захисника ОСОБА_5 щодо здійснення тиску з боку працівників поліції на обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає ретельній перевірці, шляхом відповідного розслідування, виходячи з наступного.
Так, Верховний Суд в своїй постанові від 06 листопада 2018 року по справі № 567/513/16-к дійшов наступного висновку: виходячи із положень статті 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011). Як визначив Європейський суд з прав людини у справі «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12.03.2009) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12.06.2008), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.
Таким чином, Верховний Суд наголосив, що суд повинен забезпечити проведення відповідної перевірки заяви особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, в установлений законом спосіб.
Слід зазначити, що прокурором ОСОБА_4 , який здійснює процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні, 23 грудня 2020 року було внесено до ЄРДР відомості про самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення: за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України (номер кримінального провадження 0000070), за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України (номер кримінального провадження 0000072) та за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (номер кримінального провадження 0000071), матеріали яких були направлені до Державного бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві.
За таких обставин Державне бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, повинно перевірити, шляхом розслідування, заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 про здійснення тиску з боку працівників відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, про результати такої перевірки повідомити суд та заявника.
Керуючись ч. ч. 6, 7 ст. 206, ст. ст. 214, 216, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Доручити Державному бюро розслідувань в особі його Територіального управління, розташованого у місті Полтаві, перевірити заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 про застосування працівниками відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області примусу на обвинуваченого ОСОБА_3 з метою отримання зізнавальних показань та притягнення його до кримінальної відповідальності, вжити заходів для проведення відповідної перевірки зазначених фактів та про результати такої перевірки повідомити суд та заявника ОСОБА_5 , для чого виконати вимоги ст. 214 КПК України.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1