Справа № 308/2079/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої розглядається клопотання - Клаудіо Ісайські,
захисника ОСОБА_4 ,
перекладача - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання виконувача обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави відносно:
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брно Чеської Республіки, громадянина Чеської Республіки, з незакінченою середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Виконувач обов`язків керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до громадянина Чеської Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , до двох місяців, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Чеської Республіки.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/13576/20 від 21 грудня 2020 року до Клаудіо Ісайські застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 19.02.2021 включно, а 04.02.2021 до Закарпатської обласної прокуратури надійшов додатковий запит Міністерства юстиції Чеської Республіки з метою його подальшої екстрадиції.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив таке задовольнити, з наведених у ньому мотивів.
Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту не заперечував щодо продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та зазначив, що він буде достатнім для забезпечення виконання його підзахисним процесуальних обов`язків.
Особа, щодо якої вирішується питання про застосування екстрадиційного арешту, за допомогою перекладача підтримав позицію захисника та вказав, що не має наміру переховуватися від органів слідства та суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або
утримуватися під вартою не інакше як за вмотивованою постановою суду і тільки на підставі і в порядку встановленому законом.
У відповідності до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Статтею 5 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Правовідносини між Україною та Чеською Республікою врегульовані Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.
Відповідно до вимог ст. 1 вказаної Конвенції: «Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення».
Відповідно до ст. 92 Закону України «Про прокуратуру» органи прокуратури згідно з міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та кримінальним процесуальним законодавством України здійснюють співробітництво з компетентними органами інших держав з питань проведення процесуальних дій при розслідуванні кримінальних правопорушень, видачі осіб, які їх вчинили, перейнятті кримінального провадження та з інших питань, передбачених такими договорами.
Порядок застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), врегульовано ст. 584 КПК України, згідно з якою при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Статтею 585 КПК України передбачено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обовязково враховує:
1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Відповідно до положень ч. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.
У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.
Як встановлено з матеріалів клопотання ухвалою Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/13576/20 до Клаудіо Ісайські застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 19.02.2021 включно.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 586 тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:
1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);
2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;
3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;
4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).
Як вбачається з додаткового запиту на екстрадицію з України до Чеської Республіки для призначення виконання покарання від 26.01.2021 року Міжнародного департаменту у кримінальних справах Міністерства юстиції Чеської Республіки, останні звернулися до Міністерства юстиції України та посилаючись на запит про екстрадицію, направленого відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року просили, щоб Клаудіо Ісайські тримали під вартою впродовж всього періоду розгляду компетентними органами України запиту про його екстрадицію до Чеської Республіки.
В обґрунтування зазначеного прохання, останні послалися на те, що ОСОБА_7 засуджено вироком міського суду у м. Брно-венков від 23 травня 2017 року у справі №30 Т26/2017-61 за вчинення злочинів "хуліганства", відповідно до ст. 358 параграфу 1 Кримінального кодексу та "погрози" відповідно до ст. 353 параграфу 1, параграфу 2 п.с) Кримінального кодексу до 10 місяців позбавлення волі з умовним відстроченням виконання покарання на термін 18 місяців за вироком міського суду у м. Брно-венков, який набрав чинності 16 червня 2017 року. Вісімнадцятимісячний термін, на який виконання призначеного покарання у вигляді позбавлення волі було умовно відстрочено, розпочався 16 червня 2017 року та закінчився 16 грудня 2018 року. Однак, впродовж цього випробувального строку, а саме 28 листопада 2017 року, ОСОБА_7 вчинив новий злочин, кваліфікований як розбій відповідно до ст. 173 параграфу 1 Кримінального кодексу. Його було визнано винним за вчинення даного злочину та засуджено вироком міського суду у м. Брно від 11.06.2018 року справі №5Т72/2018. Вчинення кримінального правопорушення впродовж випробувального строку відстрочення виконання покарання у вигляді позбавлення волі розглядається як порушення умов відстрочення покарання. Міський суд у м. Брно-венков призначив засідання у цій справі з метою вирішення, чи покарання у вигляді 10 місяців позбавлення волі має бути виконаний ОСОБА_7 . При цьому міський суд викликав в засідання Клаудіо Ісайські не з`явився за викликом суду м. Брно-венков 8 серпня 2019 року с праві №30Т26/2017 було видано ордер на його арешт.
Обставини, зазначені в запиті, підтверджені іншими документами, долученими до матеріалів клопотання: запитом про екстрадицію особи від 15.10.2020 року у справі №30Т26/2017 Окружного суду Брно-венков, Судовим рішенням по справі №30Т26/2017-61 від 23.05.2020 року, описом правопорушення, через яке вимагається екстрадиція від 15.10.2020 року, Текстом застосованих положень кримінального законодавства Чеської Республіки від 15.10.2020 року, ордером на арешт засудженого ОСОБА_7 по справі №30Т26/2017 від 08.08.2020 року.
Як досліджено в судовому засіданні, обставин, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 586 КПК України не встановлено. Натомість потреба в продовженні терміну дії запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, не відпала у зв`язку з надходженням додаткового запиту Міжнародного департаменту у кримінальних справах Міністерства юстиції Чеської Республіки для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави на екстрадицію з України до Чеської Республіки для призначення виконання покарання від 26.01.2021 року.
Окрім цього, будь-якої інформації щодо порушення особою, відносно якої вирішується питання про екстрадиційний арешт умов обраного Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2020 року запобіжного заходу чи додаткових обставин, передбачених п. 1-4 ч. 2 ст. 585 КПК України у ході судового розгляду клопотання не здобуто.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що є всі підстави для продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).
На підставі викладеного, керуючись положеннями Європейською конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) та Протоколами до неї, статтями 372, 376, 584-586 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосованого відносно громадянина Чеської Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2020 року у справі № 308/13576/20, до 18 квітня 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на Ужгородське РУП ГУНП в Закарпатській області, контроль за виконанням ухвали - на прокурора Ужгородської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована набирає законної сили, після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), що у разі порушення умов обраного запобіжного заходу слідчий суддя за клопотанням прокурора має право постановити ухвалу про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 22 лютого 2021 року 16 год. 00 хв

Слідчий суддя ОСОБА_1