Справа №613/492/19 Провадження № 1-м/613/1/21
УХВАЛА
Іменем України

16 березня 2021 року. Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові заяву Міністерства юстиції України про роз`яснення ухвали суду, -

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України в особі начальника Управління міжнародної правової допомоги відділу передачі засуджених осіб та виконання вироків Департаменту міжнародного права звернулось до суду із заявою про роз`яснення вироку, в якій просить роз`яснити ухвалу Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2019 року.

В обґрунтування посилається на те, що 15 березня 2019 року наказом Міністерства юстиції України № 834/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених Осіб 1983 року та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 26.12.2018 №06-168652/18.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2019 вирок Правобережного районного суду м. Магнітогорськ Челябинської області від 07.12.2017, з урахуванням змін, внесених апеляційною ухвалою Челябинського обласного суду від 01.03.2018 стосовно ОСОБА_5 , приведено у відповідність із законодавством України.

Згідно з частиною п`ятою статті 609 КПК України листом від 28.08.2019 Міністерство юстиції України надіслало Міністерству юстиції Російської Федерації інформацію про згоду на прийняття ОСОБА_4 в Україну разом з копією ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2019, як це передбачено частиною п`ятою статті 609 КПК України, а також звернулося з проханням відповідно до Пункту «f» частини першої статті З Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року інформувати про остаточне рішення російської сторони стосовно передачі ОСОБА_4 на територію України для подальшого відбування покарання.

У відповідь Мін`юст РФ звернувся з проханням надати додаткові роз`яснення зазначеної ухвали суду.

Оскільки, на думку російської сторони, ухвала Богодухівського, районного суду Харківської області від 03.07.2019 недостатньо вмотивована в частині призначення ОСОБА_6 строків покарання та визначення покарання по кожному з 13 епізодів протиправних діянь, просить відповідно до частини першої статті 380 КПК України надати роз`яснення ухвали суду від 03.07.2019 року в цій частині.

Прокурор вважав, що підстави для роз`яснення ухвали суду відсутні, і у разі, якщо особа, щодо якої вирок приводився у відповідність до законодавства України, не згодна з тим, як перераховано призначене покарання, вона має право оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень статті 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників судового провадження. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2019 приведено у відповідність із законодавством України апеляційний вирок Челябінського обласного суду від 01 березня 2018 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді 9 років 6 місяців позбавлення волі зі штрафом в розмірі 100 000 рублів, та за тринадцять злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців зі штрафом у розмірі 40 000 рублів за кожен із злочинів, та яким на підставі ч. 2 ст. 69 Кримінального кодексу Російської Федерації шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії суворого режиму, зі штрафом у розмірі 200 000 рублів.
Визначено, що ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідають ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України; ч. 3 ст. 30, п. «а» ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідають ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України та визначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України 9 (дев`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до 10 (десяти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Вирішуючи питання про роз`яснення вироку, суд зазначає про таке.
Згідно з ч.1 ст.33 КК України, сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. В ч.2 цієї ж норми зазначено, що повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Повторністю тотожних злочинів /кримінальних правопорушень/ - є вчинення двох або більше злочинів /кримінальних правопорушень/ одного й того самого виду при єдності об`єкта та об`єктивної сторони.

Повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом /

Статтею 70 КК України визначені особливості призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Водночас кримінальним законом України не передбачено можливості призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті Кримінального кодексу України /тобто за вчинення кількох тотожних злочинів/.

З урахуванням викладеного слід роз`яснити, що при визначенні ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, покарання не визначалось окремо по кожному епізоду, оскільки це не передбачено Кримінальним кодексом України.

Щодо посилання на незастосування положень ч. 3 ст.68 КК України, відповідно до якої встановлені обмеження при призначенні покарання за незакінчений злочин, то незгода з розміром покарання, визначеного судом, є підставою для апеляційного оскарження учасниками процесу, зокрема і самим засудженим, щодо якого вирішувалось питання про приведення вироку у відповідність з українським законодавством, тому в цій частині ухвала роз`ясненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 371, 372, 376, 380 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву міністерства юстиції України про роз`яснення ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 03.07.2019 року задовольнити частково.

Роз`яснити, що кримінальним законом не передбачено призначення покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті Кримінального кодексу.

В іншій частині відмовити, роз`яснивши, що незгода з розміром покарання є підставою для апеляційного оскарження рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

СУДДЯ