Справа № 385/680/21
Провадження № 1-кп/385/66/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, фізичну особу - підприємця, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України,

в с т а н о в и в :

06.05.2021 близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив зайнятись незаконним рибним добувним промислом та скориставшись металевим човном, тринадцятьма місіновими сітками різних розмірів, зійшов на воду річки «Південний Буг» Гайворонського водосховища.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою незаконного зайняття рибним добувним промислом та особистого збагачення, без дозволу рибоохорони, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, виставив вищевказане заборонене знаряддя лову з човна у воду річки «Південний Буг», після чого повернувся на берег.

Після цього, ОСОБА_4 чекав доки наловиться риба, а саме до 02 години 30 хвилин 07 травня 2021 року, та таким чином наловивши риби, повернувся на місце виставлених ним сіток, діставши раніше виставлене ним вищевказане знаряддя лову з рибою в ньому з води, помістив його до дев`яти поліетиленових мішків та плив до берегу річки, де був викритий працівниками відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області спільно з працівником Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , забороненими знаряддями лову з водойми річки «Південний Буг» було незаконно добуто водних біоресурсів по видовому складу: «карась срібний» 428 шт. вагою 91,9 кг, «лящ» - 15 шт., вагою 6,6 кг, «окунь» - 1 шт. вагою 0,5 кг, «судак»- 6 шт. вагою 2,5 кг, «плітка» - 1 шт. вагою 0,2 кг, «стерлядь прісноводна» - 1 шт. вагою 0,2 кг, яка занесена до Червоної книги України як зникаючий вид, «жерех» - 1 шт. вагою 0,7 кг, «раки» - 7 шт., вагою 0,2 кг, качка породи «Норець» - 1 шт., вагою 1 кг -загальною вагою 103,8 кілограма.

Відповідно до п.11.2 наказу №33 від 18.03.1999 Державного комітету рибного господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.05.1999 №326/3619 « Про затвердження Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України», періодом заборони на лов видів водних живих ресурсів в річці «Південний Буг» та всіх її притоках є з 01.04 до 21.05.

Відповідно до п 12.1. наказу №33 від 18.03.1999 Державного комітету рибного господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.05.1999 №326/3619, «Про затвердження Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України» забороняється вилов водних живих ресурсів, занесених до Червоної книги України.

Відповідно до положень пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 №17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під незаконним рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом розуміється таке вилучення водних біоресурсів з природного середовища, яке здійснюється з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок і умови промислового, любительського, спортивного рибальства, іншого використання водних біоресурсів. Зокрема, незаконним є промисел, який проводиться у недозволених місцях із застосуванням заборонених знарядь лову з перевищенням установлених лімітів чи норм вилову.

Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_4 порушив «Правилами промислового рибальства в рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 18.03.1999 № 33, «Правила любительського і спортивного рибальства», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1126 від 18.07.1998 та наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999, а саме пункт 3.15, зазначених Правил, щодо заборони застосування без дозволу рибоохорони заборонених знарядь лову, статтю 52-1, статтю 63 Закону України «Про тваринний світ» (відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання відтворення тваринного світу) та період нерестової заборони, а саме: в період часу з 01.04 по 21.05.2021.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 р. №1209 «Такса для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України), а також відповідно до Постанови КМУ від 07.11.2012 №1030 «Про розмір компенсації за незаконне добування знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу занесених до Червоної книги України а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування» та відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України та Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.06.2017 №301/222, внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 державі, в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області), заподіяно істотної шкоди на суму 62421 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотної шкоди, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.249 КК України.

У кримінальному провадженні №0000062 від 07.05.2021, 17.05.2021 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.468,469,472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.249 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 249 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_6 пояснив що надав попередню згоду сторонам угоди про визнання винуватості на укладення такої та жодних заперечень проти її укладення не має.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 249 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, а також те, що кримінальний проступок не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, та приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 1000,00 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 на вилучені продукти вилову, знаряддя вилову підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 314,374-376,475 КПК України,

у х в а л и в :

угоду про визнання винуватості від 17.05.2021 у кримінальному провадженні №0000062 від 07.05.2021, укладену між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , за згодою на укладення такої представника потерпілого ОСОБА_6 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт накладений ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2021 скасувати.

Щодо речових доказів: риби, а саме «карась срібний» в кількості 428 шт. вагою 91,9 кг, «лящ» - в кількості 15 шт., вагою 6,6 кг, «окунь» - в кількості 1 шт. вагою 0,5 кг, «судак»- в кількості 6 шт. вагою 2,5 кг, «плітка» - в кількості 1 шт. вагою 0,2 кг, «стерлядь прісноводна» - в кількості 1 шт. вагою 0,2 кг яка занесена до Червоної книги України як зникаючий вид, «жерех» - в кількості 1 шт. вагою 0,7 кг, водних безхребетних - «раки» - в кількості 7 шт., вагою 0,2 кг, качки породи «норець» - в кількості 1 шт., вагою 1 кг; 13 місінових сіток, а саме: місінова сітка довжиною 75 м висотою 1,2 м, 2 місінові сітки довжиною по 50 м висотою 1,2 м, місінова сітка довжиною 50 м висотою 1,5 м, 2 місінові сітки довжиною по 50 м висотою 3 м, 4 місінові сітки довжиною по 40 м висотою 1,2 м, місінова сітка довжиною 75 м висотою 1,5 м, 2 місінові сітки довжиною по 30 м висотою 1,5 м, які знаходяться на зберіганні в камері збереження речових доказів відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - застосувати спеціальну конфіскацію шляхом примусового безкоштовного вилучення їх у власність держави.

Речовий доказ: човен металевий, чорного кольору з двома веслами, що знаходиться на зберіганні в камері збереження речових доказів відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 за належністю.

Речовий доказ DVD-R диск , що долучений до матеріалів справи залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долучити до обвинувального акту матеріали досудового провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

15.06.2021