Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3463/18
номер провадження 1-кп/695/40/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
у відкритому судовому засіданні по розгляду кримінального провадження по обвинувальному акту стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , що обвинувачуються за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Дане кримінальне провадження перебуває у провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ризики не зменшились, існує ризик переховування обвинувачених від суду з метою уникнення покарання. Також обвинувачені можуть іншим чином перешкоджати судовому розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинувачених неможливо.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити прокурору та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_10 підтримав думку свого підзахисного та просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, враховуючи практику Європейського суду.
Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_8 підтримали думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_4 просила відмовити прокурору.
Суд, вирішуючи дане клопотання виходить з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ним ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суворість можливого призначеного покарання та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та є достатніми та вагомими для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Отже, заслухавши думку учасників процесу, суд, враховуючи значний суспільний інтерес до даного кримінального правопорушення та думку потерпілих, висловлену при неодноразовому продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, так як відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обрання якого та продовження підтримано висновками суду апеляційної інстанції, підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель двох людей, і дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, і саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, на думку суду, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, бо у суду є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Дане судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин суд вважає, що більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо, а тому продовжує термін запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 без застосування застави, оскільки він обвинувачуються у вчиненні злочину, що спричинив загибель двох людей.
На підставі зазначеного та керуючись
ст., ст. 199, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме по 16 липня 2021 року включно.

Головуючий: ОСОБА_1