Справа № 186/523/21
Провадження № 1-м/0186/1/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2021 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Першотравенська клопотання Міністерства юстиції України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Першотравенську, Дніпропетровської області, України, громадянина України, з середньо -спеціальною освітою, розлученого, маючого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якого позбавлений батьківських прав рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , несудимого,
щодо приведення вироку Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року, у відповідність із законодавством України,
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2021 року Міністерство юстиції України звернулось до Першотравенський міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про приведення вироку Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України.
У клопотанні зазначено, що 03 березня 2021 року наказом Міністерства юстиції України №823/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 606 КПК України, статті 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19 серпня 2019 року №2599/5, зареєстрованим у Міністарстві юстиції України 22 серпня 2019 року за №956/33927, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 11 листопада 2019 року за №06-128389/20.
За таких обставин, у клопотанні ініціюється питання про визначення по Кримінальному кодексу України правової кваліфікації діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року, строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим - ОСОБА_4 , згідно з Кримінальним кодексом України.

Представник заявника Міністерства юстиції України провідний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_6 , просить розглянути клопотання без участі в судовому засіданні представника Міністерства юстиції України, яка, згідно з частиною першою статті 610 КПК України, не є обов`язковою.

У судовому засіданні прокурор висловив думку про задоволення клопотання, оскільки є всі підстави для цього.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, норм Кримінального кодексу України та пунктів 7, 8, 12 розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 19 серпня 2019 року №2599/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 серпня 2019 року за №956/33927.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 Конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, та строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч.4 ст.610 КПК України.
При цьому суд, як це визначено у ч.3 ст.603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу, засуджений має відбувати покарання упродовж якнайменш шести місяців або, якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку, або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством держави виконання вироку, або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку та держава виконання вироку згідні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 засуджено вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу, що також є караним діянням, відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Згідно розпорядження Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації №4389 від 12 вересня 2017 року, вирок Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року набрав законної сили 12 вересня 2017 року та підлягає негайному виконанню.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №1 ГУФСВП Росії по Челябінській області», початок строку покарання 30 серпня 2017 рік, зараховано час тримання під вартою з 15 листопада 2016 року по 29 серпня 2017 року, строк закінчення відбуття покарання 14 листопада 2024 року.
На підставі довідки начальника ФКУ «Виправна колонія №1 ГУФСВП Росії по Челябінській області», початок строку відбування покарання ОСОБА_4 30 серпня 2017 рік, кінець строку 14 листопада 2024 року, зараховано строк тримання під вартою з 15 листопада 2016 року по 29 серпня 2017 року. Дата можливого застосування умовно-дострокового звільнення по відбуттю ѕ призначеного строку покарання 15 листопада 2022 року. Станом на 05 серпня 2020 року відбуто три роки вісім місяців 20 днів, невідбута частина покарання складає чотири роки три місяці 09 днів.
ОСОБА_4 соматично здоровий, на обліку в лікаря-терапевта не перебуває, інвалідності не має, психічно здоровий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, працездатність збережена, що підтверджується медичною довідкою начальника ФКУ «Виправна колонія №1 ГУФСВП Росії по Челябінській області», начальника філії МЧ-2 ФКУЗ МСЧ 74 ФСВП Росії та лікаря-терапевта «Медичної частини №2» ФКУЗ МСЧ-74 ФСВП Росії.
Згідно характеристики від 05 серпня 2020 року, ОСОБА_4 не працевлаштований з обставин, що не залежать від нього; за період відбування покарання має п`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що один раз був поміщений до штрафного ізолятору на строк сім діб, чотири рази оголошувалася догана, стягнення зняті та погашені в установленому законом порядку; характер порушень: порушення розпорядку дня, локальної дільниці, зберігання заборонених предметів; має шість заохочувань по висновках квартальної роботи; до обов`язків, установлених УВК РФ та правилам внутрішнього розпорядку виправних установ відноситься не завжди добросовісно, на заходи виховного характеру реагує не завжди своєчасно, відвідує лекції загальнорозвиваючого напрямку та загальні збори засуджених загону; приймає слабку участь у культурно-масових заходах, користується бібліотекою; зовнішній вигляд, спальне місце утримує, згідно встановлених вимог; правила особистої гігієни та норми санітарії дотримується; за час відбування покарання з 2018 року по 2019 рік підвищував свій професійний рівень в ФКОУ СПО ПУ №229, по спеціальності - токар, до навчання відносився задовільно; приймає слабку участь у роботах по благоустрою території виправної установи; відносини в колективі засуджених правильні, конфліктів не допускає, кримінально не заражений, відносини з засудженими негативного напрямку не підтримує; з представниками адміністрації установи ввічливий і тактовий; відносини з родичами підтримує шляхом переписки; вину у вчиненому злочині по вироку суду признав, у вчиненому розкаюється; за період відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 прагне стати на шлях виправлення.
Засуджений - ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце реєстрації в Україні: АДРЕСА_1 , згідно копії паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого Першотравенським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 02 липня 2008 року.
ОСОБА_4 висловив бажання перевести його для подальшого відбування покарання в Україну, громадянином якої він являється, всі рідні та близькі проживають на території України, приїхати на побачення до нього не мають можливості; був ознайомлений з положеннями національного законодавства та наслідками пов`язаними з його передачею для відбування покарання на територію України, що підтверджується його письмовими заявами від 05 серпня 2020 року.
ОСОБА_4 засуджено вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 30, частиною 5 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації за ознаками замаху на злочин, тобто умисні дії особи, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину - незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, при цьому, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, що також є караним діянням, відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.609 КПК України Міністерство юстиції України, в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України, звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
На підставі ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.
Однак, згідно ч.1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, відповідно до ч.3 ст.609 цього Кодексу, розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Відповідно копії вироку Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу, з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід ОСОБА_4 залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з 30 серпня 2017 року. Зараховано в строк відбування покарання час тримання ОСОБА_4 під вартою в якості запобіжного заходу з 15 листопада 2016 року по 29 серпня 2017 року.

Відносно призначеного покарання по ч.3 ст.30 і ч.5 ст.228.1 КК РФ:
Частині 3 статті 30 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 1 статті 15 Кримінального кодексу України.
Частині 5 статті 228.1 Кримінального кодексу РФ відповідає частина 3 статті 307 Кримінального кодексу України.
За умови вчинення аналогічного кримінального правопорушення на території України, дії засудженого ОСОБА_4 мали бути кваліфіковані по ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, за ознаками замаху на злочин, тобто умисні дії особи, безпосередньо спрямовані на вчинення злочину - незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, при цьому, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України:
- ч.1 ст.15 КК України - замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі;

- ч.3 ст.307 КК України незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах (дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього).

Таким чином, строк покарання для ОСОБА_4 по кримінальному закону України, а саме: по ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, передбачений у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відносно застосування при призначенні ОСОБА_4 покарання по ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ положення ч.1 ст.62 КК РФ при наявності обставин, які пом`якшують покарання, передбачених пунктом «и», або «к» частини першої статті 61 цього Кодексу та відсутності обставин, які обтяжують покарання, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього кодексу; ч.3 ст.66 КК РФ - строк або розмір покарання за замах на злочин не може перевищувати трьох четвертих максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього кодексу за закінчений злочин, то частині 1 ст.62 КК РФ відповідає ст.69-1 КК України, згідно якої, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а ч.3 ст.66 КК РФ ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Також, вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року ОСОБА_4 призначено покарання без призначення додаткових покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та штрафу, беручи до уваги ряд обставин, які пом`якшують покарання.

Додаткові покарання в виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та штрафу частина 3 ст.307 КК України не передбачає, але передбачає додаткове покарання конфіскацію майна.
Тому, покарання для ОСОБА_4 по кримінальному закону України ч.1 ст.15, ч.3 ст.307, із застосуванням ст.68 та ст.69-1 КК України, відповідає покаранню - у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією майна, яке належить йому на праві приватної власності.

На підставі п.2 ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадку, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Щодо початку строку відбування покарання, який вироком Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року рахується з 30 серпня 2017 року, тобто з моменту постановлення вироку та на підставі частини 3 ст.72 КК РФ - зараховано час тримання ОСОБА_4 під вартою в якості запобіжного заходу в строк відбування покарання, тобто з 15 листопада 2016 року по 29 серпня 2017 року, слід зазначити наступне.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 по кримінальному закону України, необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 листопада 2016 року.

Частині 3 ст.72 КК РФ відповідає частина 5 статті 72 Кримінального кодексу України в редакції від 26 листопада 2015 року, яка набрала чинності 24 грудня 2015 року, - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 15 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили 12 вересня 2017 року включно, у відповідність із законодавством України.

Речові докази після набрання вироком законної сили знищено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили слід обрати тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.371, 372, 602-604, 610 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України - задовільнити.
Привести вирок Калінінського районного суду міста Челябінська Російської Федерації від 30 серпня 2017 року відносно громадянина України - ОСОБА_4 , визнаного винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК РФ, якому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без штрафу з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишено без змін до вступу вироку в законну силу. Строк відбування покарання рахувати з 30 серпня 2017 року. Зарахувати в строк відбування покарання час тримання ОСОБА_4 під вартою в якості запобіжного заходу з 15 листопада 2016 року по 29 серпня 2017 року, у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 засудженим по ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до позбавлення волі на строк вісім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 листопада 2016 року.
Відповідно ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 15 листопада 2016 року, до набрання вироком законної сили, до 12 вересня 2017 року включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили обрати тримання під вартою.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд на протязі семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Суддя: ОСОБА_1 .