Код суду 233 Справа № 233/5058/20
Вирок
Іменем України
19 лютого 2021 року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, працює вантажником в ТОВ «Мегатекс», раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд,-
22 серпня 2020 року приблизно о 16-00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 у гараж, який розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 .
У той же день та час до вищевказаного гаража зайшов ОСОБА_6 та під час бесіди з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 між останніми виник конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_6 на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень останнім. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 , але в цей час між ними встав ОСОБА_4 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 наніс один удар носком лівої ноги ОСОБА_4 у внутрішню область стегна лівої ноги.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 направився до ОСОБА_7 , але в цей час ОСОБА_4 почав його відтягувати, у результаті чого обидва впали на підлогу.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 натиснув своєю лівою рукою на праве око ОСОБА_4 .
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: садна верхньої повіки правого ока, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, підшкірну гематому середньої третини лівого стегна, що за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечував свою причетність до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, цивільний позов не визнав та пояснив, що потерпілого ОСОБА_4 він особисто раніше не знав, знав лише, що він живе десь неподалік і часто приходить до ОСОБА_7 у гараж, який розташований як раз напроти його вікон. З ОСОБА_7 , який є його сусідом, у нього неприязні відносини ОСОБА_7 постійно заглядає в його гараж, коли проходить мимо, стежить за ним. 22.08.2020 року приблизно о 16-ій годині він знаходився вдома, і в цей час ненадовго зникла електроенергія. У вікно в кухні він побачив, що ОСОБА_7 стояв на драбині і щось робив на своєму вводі. Через хвилину зателефонував чоловік, який повинен був приїхати робити заміри вікон, і він взув резинові тапочки та вийшов з квартири на вулицю його зустрічати. Проходячи повз гараж ОСОБА_7 , він побачив, що одна стулка воріт відкрита. Від заглянув у гараж і побачив в середині ОСОБА_7 , який сидів справа. Він зайшов в гараж приблизно на 1 метр і спитав, чи робив він щось зі світлом, бо зникала електроенергія. В цей час ОСОБА_4 різко встав зі свого місця і став швидко наближатись до нього. Він інстинктивно виставив руки вперед, і між ними виникла бійка, ОСОБА_4 намагався прибрати його руки, при цьому вони трохи розвернулись ліворуч відносно осі гаражу. Потім він відчув удар по лівій лопатці і побачив в руках у ОСОБА_7 дошку, після чого він став забирати у нього цю дошку. Ногами він ОСОБА_4 не бив, на очі нікому не давив, на підлогу вони не падали. В цей момент до гаражу прибігла тітка і відтягнула його назад. Не пам`ятає, чи він забрав дошку у ОСОБА_7 , чи він сам її кинув. Коли він прийшов додому, то одразу приїхав майстер по вікнам, а приблизно через 10 хвилин приїхала поліція. Вони сказали, що все буде нормально і поїхали. Потім приїхали інші поліцейські, він показував їм подряпину на спині. Поліцейські сказали, що йому «усне зауваження», і щоб більше вони не сварилися. Через місяць він дізнався, що відносно нього ведеться розслідування.
Незважаючи не невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, його вина знайшла своє повне підтвердження зібраними у справі доказами.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_4 є його товаришем, обвинувачений ОСОБА_6 є його сусідом. ОСОБА_6 раніше періодично дражнив його, плював в його бік, і він звертався зі скаргами на нього до поліції. В травні 2020 року він переніс інфаркт. 22.08.2020 року близько 16-ї години він був у своєму гаражі, що розташований у дворі будинку АДРЕСА_2 . В цей час до нього зайшов ОСОБА_4 , вони почали спілкуватись за маленьким столиком, він сидів справа, а ОСОБА_4 зліва на маленьких стільчиках. Раптом в гаражі вимкнулась електроенергія, але дуже швидко знову все запрацювало. Невдовзі після цього до гаражу прийшов ОСОБА_6 і почав питати, чому потухло світло, а потім зайшов до гаражу і почав підходити до нього. В цей час ОСОБА_4 став між ними. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 та вдарив його лівою ногою по лівій нозі, а потім пішов на нього, обхопив ззаду руками за голову, почав тиснути пальцями на очі. ОСОБА_4 відтягнув ОСОБА_6 від нього і вони вдвох впали на підлогу, ОСОБА_6 був зверху, а ОСОБА_4 під ним. Він схопив дерев`яну палку та хотів вдарити нею ОСОБА_6 , але не зміг, бо в гаражі була низька стеля і він не зміг розмахнутись, тому лише побіжно зачепив палкою ОСОБА_6 по спині. ОСОБА_6 встав та забрав у нього палку. Потім до гаражу прийшла тітка ОСОБА_6 і забрала його додому. Після цього він викликав поліцію. Спочатку приїхав один екіпаж, а потім приїхала слідча група, відібрали пояснення.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона є рідною тіткою обвинуваченого ОСОБА_6 , вони проживають в одній квартирі, потерпілий ОСОБА_4 їх сусід, відносин з ним ніяких не підтримує. 22.08.2020 року вони двох були вдома, ОСОБА_9 сидів за комп`ютером, а вона дивилась телевізор. Раптом зникла електроенергія, але одразу увімкнулась. Вадим підійшов до вікна, яке виходить у двір, на гараж ОСОБА_10 . ОСОБА_11 стояв на дробині, приставленій до гаражу, і щось робив з антеною. Вадим сказав: «Зараз я піду розберусь, що трапилось» і вийшов з квартири. Взутий він був у резинові тапочки. Вона бачила, що він підійшов до гаражу і стояв біля входу, хто був у гаражі, вона не бачила. Потім ОСОБА_11 почав заходити до гаражу, і вона одразу пішла за ним, щоб подивитись, що він там буде робити, бо у ОСОБА_12 не дуже добрі відносини з ОСОБА_11 . Вона прийшла до гаражу, де стояли ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Вона потягнула ОСОБА_12 за футболку додому і сказала, що на нього чекає чоловік, який повинен був зробити заміри вікон. Потім вона побачила що гараж закрили, але біля гаражу залишилась лежати якась дошка, і вона покликала ОСОБА_11 , який відкрив гараж, забрав дошку і знову закрив гараж. Вона зайшла до гаражу і спитала у ОСОБА_13 : «Що тут було?». ОСОБА_14 відповів: «Він ковиряв мені око», тілесних ушкоджень у нього вона не помітила. Потім вона пішла додому. Пізніше вона побачила, що приїхала поліція, заходили також до них, розпитували ОСОБА_12 , що трапилось. Вадим сказав, що його вдарили дошкою, зняв футболку, і на лівій лопатці в нього був слід. Пізніше поліцейські повернулись знову, сказали, що все добре, все владналось. 25.08.2020 року вона бачила ОСОБА_15 у лікарні.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.10.2020 року встановлено, що місцем скоєння кримінального правопорушення є будівля гаражу, розташованого навпроти 2-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 .
Відповідно до карти-сповіщення для дільничного лікаря, 22 серпня 2020 року о 17-06 год. бригада Костянтинівської станції швидкої допомоги надала допомогу ОСОБА_4 ; діагноз: забій та гематома в області лівого стегна, садна лівої половини обличчя в області правого ока; госпіталізовано до травмпункту.
Відповідно до медичного заключення від 23.08.2020 року ОСОБА_4 відвідав травмпункт м. Костянтинівка 22.08.2020 року о 17-30 год., діагноз: садна в області верхньої повіки правого ока; забій мяких тканин обличчя зліва; садна в області лівого ліктьового суглоба та верхньої третини лівого передпліччя; забій, підшкірна гематома лівого стегна.
Відповідно до протоколу огляду речей від 20.10.2020 року у присутності потерпілого ОСОБА_4 в приміщенні службового кабінету №34 СД Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області оглянуті надані потерпілим ОСОБА_4 фотознімки у кількості 8 шт., які були зроблені наступного дня після спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тобто 23.08.2020 року. Детальним оглядом вказаних фотознімків встановлено, що на знімку № 1 та № 2 зображено обличчя потерпілого ОСОБА_4 , на якому проглядаються наявні тілесні ушкодження в області правого ока та лівої скроні, на фотознімках під №№3, 4, 5 зображено зі слів ОСОБА_4 , його ноги, на одній з яких проглядаються наявні тілесні ушкодження, а саме: на верхній внутрішній частині лівого стегна вираженого у вигляді плями синьо-бузкового забарвлення. Як додав потерпілий, йому було зроблено операцію в області наявного на фотознімках ушкодження, яке йму спричинив ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , останній розказав та показав на місці про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, а саме: як 22.08.2020 року приблизно о 15-55 год. він зайшов до приміщення гаражу, який розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 , до свого знайомого ОСОБА_7 , та за ним через декілька хвилин зайшов раніше знайомий йому ОСОБА_9 , який почав висловлювати претензії щодо світла, яке робив ОСОБА_7 . Висловлюючи погрози фізичною розправою, ОСОБА_6 почав свій рух у бік ОСОБА_7 . Зі слів потерпілого, він одразу підійшов назустріч ОСОБА_6 на відстані близько 1 м та почав його заспокоювати, на що той наніс йому один удар носком лівої ноги, обутою у взуття в область внутрішньої частини лівого стегна (ноги), від чого він повівся назад, схопившись за ногу. ОСОБА_4 пояснив, що коли його вдарили, ОСОБА_6 одразу кинувся на ОСОБА_7 , який намагався вийти з гаражу, а саме: зі спіни схопив його пальцями обох рух в області обличчя - повік, але в цей час зі слів потерпілого він його відтягнув від ОСОБА_7 за одяг, та вони почали боротися, та не втримавши рівноваги вони впали на підлогу. Зі слів ОСОБА_4 він впав на правий бік, та ОСОБА_6 сів на нього зверху та почав давити йому пальцями рук на очі, скроні, від чого йому стало боляче та він почав кликати на допомогу. У цей час ОСОБА_6 відпустив його та вийшов з гаражу, оскільки його забрала родичка ОСОБА_16 .
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2020 року за участю свідка ОСОБА_7 , останній розказав та показав на місці про обставини вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , а саме: як 22.08.2020 року зранку він перебував у своєму гаражі, який розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 . Приблизно о 16-00 год. до гаражу зайшов його знайомий ОСОБА_4 ,за яким зайшов обурений ОСОБА_9 також його знайомий, який почав висловлювати претензії у його бік щодо світла, яке у нього виключалося, та почав йти з погрозами фізичною розправою у його бік, та у цей момент до нього підійшов ОСОБА_4 , намагаючись заспокоїти останнього, але той зі слів свідка, знаходячись на відстані близько 1 м від ОСОБА_4 , одразу наніс йому один удар носком лівої ноги, обутою у взуття в область внутрішньої частини лівого стегна (ноги), від якого ОСОБА_4 відійшов назад та схопився за ногу. Також свідок пояснив, що ОСОБА_6 одразу на нього накинувся, коли він намагався покликати на допомогу, схопивши зі спини обома руками (пальцями) в області очей та почав давити, але ОСОБА_6 відтягнув ОСОБА_4 та вони почали боротися, та втративши рівновагу, впали на підлогу. Далі останні, знаходячись на підлозі, ОСОБА_6 зверху ОСОБА_4 та пальцями лівої руки почав давити праве око, та у цей час зайшла до гаражу родичка ОСОБА_17 , та забрала його додому. Як додав ОСОБА_7 бійка тривала 10-15 хв. Тілесні ушкодження, які йому були спричиненні, він вважає незначними. Зі слів ОСОБА_7 сам ОСОБА_6 сильніший за нього та ОСОБА_4 молодіше, та вони були невзмозі захищатися та чинити опір. Також ОСОБА_7 додав, що ОСОБА_6 , знаходячись на підлозі з ОСОБА_4 давив йому рукою в око.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.10.2020 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , останній у присутності двох понятих та захисника ОСОБА_5 розказав та показав на місці про те, як 22.08.2020 року приблизно о 16-00 год. він вийшов зі своєї квартири та зайшов до гаража, розташованого навпроти буд. АДРЕСА_2 . Коли він знаходився у гаражі разом із власником гаража ОСОБА_7 та малознайомим ОСОБА_4 , у останніх та ним виникла сутичка. Коли ОСОБА_4 почав підходити до ОСОБА_6 , останній, щоб зупинити його, виставив обидві руки. Також ОСОБА_6 пояснив, що в момент сутички він відчув удар твердим предметом по своїй лівій лопатці. Коли він розвинувся, то побачив, як у руках ОСОБА_7 тримає дерев`яну дошку.
Відповідно до висновку експертизи від 28.10.2020 року №118 за мед документами, даних протоколів допиту та протоколів проведення слідчих експериментів за участі свідка та потерпілого, виявлені у потерпілого садна лівого ліктьового суглоба у верхній третині і лівого передпліччя, верхнього віка правового ока утворилися не менш ніж від 3 впливів тупого предмета, можливо у вказаний термін, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлена у потерпілого гематома середньої третини лівого стегна утворилася як мінімум від однократного впливу тупого предмета, можливо у вказаний термін, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення за обставин, зазначених потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_7 відповідно до протоколів слідчих експериментів та протоколів допиту за їх участю від 20.10.2020 року.
Відповідно до висновку експертизи від 21.12.2020 року №118/136 за меддокументами на ім`я ОСОБА_4 , відповідно до опису пошкоджень лівого стегна, судити про індивідуальні особливості травмуючого предмета неможливо. У даному випадку можна судити лише про видову ознаку діючого предмета (тупого предмета). Не виключено, що гематома лівого стегна могла утворитися 22.08.2020 року, проте більш конкретно судити про час спричинення даного ушкодження не уявляється можливим.
Суд оцінює надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку за критеріями належності та допустимості.
Переважну більшість досліджених в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки всі вони стосуються обставин скоєного кримінального правопорушення і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного.
Виключенням є показання обвинуваченого ОСОБА_6 в суді та під проведення слідчого експерименту за його участю в частині заперечення спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, до яких суд ставиться критично, не бере до уваги та розцінює заперечення ним своєї причетності до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються іншими матеріалами справи.
Крім того, суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_8 не свідчать про неможливість скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, оскільки вона не бачила подій, які відбувались всередині гаражу, а в решті її показання загалом співпадають с показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_7 .
Суд не вбачає підстав ставити під сумнів показання потерпілого, оскільки він до події кримінального правопорушення не був особисто знайомий з обвинуваченим, під час судового розгляду не встановлено підстав для умисної обмови.
Показання свідка ОСОБА_7 суд вважає достовірними, оскільки, хоч він і перебував у неприязних стосунках з обвинуваченим, однак його показання є логічними, послідовними, аналогічними показанням потерпілого і не суперечать іншим матеріалам справи. Незначні розбіжності між їх показаннями в судовому засіданні та під час проведення слідчих експериментів за їх участю не мають значення для кваліфікації дій обвинуваченого.
Фотознімки, надані потерпілим, на яких відображені його тілесні ушкодження, суд оцінює не окремо, в сукупності з іншими матеріалами справи. Посилання захисника на те, що до зображень за допомого графічного редактору могли бути внесені зміни, суд вважає надуманими. При цьому слід зазначити, що стороною захисту не було заявлено клопотання про призначення відповідної експертизи для підтвердження того, що зображення за знімках відредаговане.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
При цьому суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується також наявність у потерпілого тілесних ушкоджень у вигляді саден лівого ліктьового суглобу у верхній третині і лівого передпліччя, однак заподіяння цих тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим ОСОБА_6 органами досудового розслідування не інкримінується.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працевлаштований, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка вступає з судами в конфлікти.
Досліджуючи особистість обвинуваченого суд зазначає, що сторона захисту мала право надати суду інші характеризуючи матеріали, однак цим не скористалась.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
За таких обставин, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і не знаходить підстав для застосування більш суворих видів покарання, з передбачених санкцією статті.
Вирішуючи заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди суд виходить з наступного.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 1195 КК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Відповідно до положень частини 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З огляду на положення частини 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
У п. 9 згаданої вище Постанови Пленуму ВСУ зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши відповідні мотиви.
Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи обставини: факт протиправного посягання на здоров`я потерпілого з боку обвинуваченого, наявність документально підтверджених витрат на обстеження на суму 250,00 грн, придбання медикаментів, перев`язочних та супутніх матеріалів на суму 2720,05 грн (за виключенням чеків на придбання скотчу та бахіл, необхідність придбання яких не підтверджено), а також на послуги таксі для відвідування лікувальної установи на суму 857,99 грн, цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальних збитків підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог в сумі 3548 грн.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відомості про речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 3548 (три тисячі п`ятсот сорок вісім) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
У решті позовних вимог потерпілому відмовити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1