1Справа № 335/5139/21 1-кс/335/2949/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Запоріжжя
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 12.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою контролюючого органу.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що12.05.2021 до управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР, які вимагають неправомірну вигоду за проведення лікування та планової операції, яка згідно постанови КМУ, відноситься до безоплатних послуг.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетним хірург 1 хірургічного відділення КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, було проведено санкціонований обшук, у період часу з 19 години 43 хвилини до 20 години 10 хвилини 18.05.2021 року, транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У ході проведення обшуку виявлено та вилучено об`єкти, які можуть мати доказове значення у провадженні та можуть будуть використані для подальших експертних досліджень, а саме:
- змив з руля транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту;
- контрольний змив до вилученого змиву, який упаковано до паперового конверту.
Вказані речі мають значення в якості речових доказів, а тому, вказані предмети є необхідним для проведення подальшого огляду за участю експерта та проведення відповідних експертиз, що неможливо без вказаних вище речових доказів.
В судове засідання слідчий, який був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши надані докази, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Дослідивши надані докази, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
- змив з руля транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту;
- контрольний змив до вилученого змиву, який упаковано до паперового конверту, що підтверджується відповідним протоколом обшуку.
Слідчим доведено, що майно, вилучене під час проведення обшуку від 18.05.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 18.05.2021 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий у клопотанні довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, або арешт накладено необґрунтовано, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись статтями 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів на майно, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- змив з руля транспортного засобу «Volkswagen Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , на марлевий тампон, який упаковано до паперового конверту;
- контрольний змив до вилученого змиву, який упаковано до паперового конверту.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1