Провадження № 1-кп/947/896/21
УХВАЛА

08.07.2021 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., при секретарі Гремалюк В.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004500 від 02.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в порядку ч.2 п.1-1 ст.284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Одеси надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004500 від 02.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в порядку ч.2 п.1-1 ст.284 КПК України у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності.

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області 02.09.2015 року розпочато кримінальне провадження № 0004500 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_1 31.08.2015 року.

Станом на 07.06.2021 року не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та жодній особі про підозру не повідомлено.

Згідно ч.1 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Згідно ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення вчинено 31.08.2015 року, тобто строки давності притягнення до кримінальної відповідальності сплинули 31.08.2020 року.

Згідно ч.1 п.3-1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.2 п.1-1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Абзацом 3 п.4 ст.284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

На підставі викладеного, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не встановлено особу, яка вчинила вищезазначене кримінальне правопорушення та закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вищезазначене кримінальне правопорушення, прокурор просить суд закрити кримінальне провадження №0004500 від 02.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в порядку ч.2 п.1-1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчені строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву заяву про розгляд клопотання за його участі та просив вказане клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_1 надав до суду клопотання в якому просив у задоволені клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відмовити, зазначивши, що органом досудового розслідування не належним чином здійснюється розслідування кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього. Закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України буде суперечити загальним засадам КПК України, оскільки органом досудового розслідування не здійснений вичерпний перелік дій, спрямований на встановлення осіб, причетних до кримінального правопорушення, вчиненого відносно потерпілого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.08.2015 року, невстановлена особа знаходячись на третьому поверсі в під`їзді №4 будинку АДРЕСА_1 , таємно викрала велосипед марки "ARDIS Dunamic 20", тим самим завдавши останньому матеріальний збиток на загальну суму 10 000 грн.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато 02.09.2015 року за ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин складає три роки.

Згідно абз.3 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

В той же час, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно ч.4 ст.40 КПК України слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Однак, як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні належним чином проведено не було.

Так, органом досудового розслідування повній мірі не було здійснено усіх необхідних процесуальних дій, у зв`язку із чим суд погоджується з позицією потерпілого, що органом досудового розслідування не виконанні всі дії, направлені на встановлення осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення відносно останнього.

Статтею 1 Кримінального кодексу України передбачено, що завданнями ККУ є правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи, з урахуванням того, що ані слідчим, ані прокурором не виконано всіх процесальних дій.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Крім того, внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.

В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, який набрав чинності 17 жовтня 2019 року.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, п.3-1 ч.1, ч.4 ст.284,369,372,392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0004500 від 02.09.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в порядку ч.2 п.1-1 ст.284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.