Провадження № 1-в/761/283/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування відносно останнього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015,

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування відносно останнього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015. У своєму клопотанні адвокат просить застосувати відносно ОСОБА_3 ч. 5 ст. 72 КК України, та перерахувати йому невідбутий строк покарання один день за два дні позбавлення волі.

Дослідивши матеріали клопотання, слід дійти висновку про необхідність повернення даного клопотання з таких підстав.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 1 Розділу II Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» визначено, що він застосовується до всіх осіб, щодо яких набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 № 223 20/04 питання зарахування строку попереднього ув`язнення під час виконання вироку, враховуючи зміст положень ч. 6 ст.9, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України, має вирішуватися місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Як вбачається зі змісту клопотання, а також листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України №5/3-11949/Тв від 15.06.2021, засудженому ОСОБА_3 установою подальшого відбування покарання визначено ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», однак згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2019 ОСОБА_3 тимчасово залишено в ДУ «Київський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 18 КВК України, місцем відбування покарання у виді позбавлення волі є виправна колонія. Згідно ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України, слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

На підставі викладеного, Шевченківський районний суд м. Києва не уповноважений на розгляд згаданого клопотання адвоката ОСОБА_2 , поданого в інтересах засудженого ОСОБА_3 , тобто воно підлягає поверненню захисникові для звернення до належного суду.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах засудженого ОСОБА_3 , про застосування відносно останнього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо вдосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 повернути заявнику для звернення до належного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1