Cправа № 127/2439/21
Провадження № 1-кс/127/986/21
У Х В А Л А
Іменем України
09 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
заявника скарги: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000003 від 17.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 20 червня 2020 року постановою слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 17.12.2012 закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб командування ПС ЗСУ складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
На думку заявника постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та незаконною.
Всупереч вимогам ст. 9 КПК України слідчим досудове розслідування проведено неповно, не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на всебічне і повне неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Зокрема, слідчий ОСОБА_5 цілком формально з`ясував природу даних правовідносин і безпідставно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження. Матеріалами даного провадження було достеменно встановлено, що саме як своїми діями так і бездіяльність посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 382 КК України.
Крім цього, слідчий не взяв до уваги доводи викладені в постановах Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2011 у справі №4-5854/11, та від 31.08.2012 у справі №4-2811/12. Слідчим в повній мірі проігноровані СС СВ СУ УМВСУвВО і вимоги слідчого судді Вінницького міського суду, викладені в ухвалі від 25.10.2013 у справі № 127/25054/13-к.
На думку заявника, в слідчого ОСОБА_5 були всі достатні дані для продовження відповідного досудового розслідування та складання в подальшому відповідного обвинувального акту відносно посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та подання його до суду, для притягнення вище вказаних осіб до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 382 КК України, оскільки факти порушення чинного законодавства даними посадовими особами були очевидними і документально зафіксованими.
Також, заявник просив зазначити в своїй ухвалі, що дане кримінального провадження підлягає розслідуванню в Національному антикорупційному бюро в силу ст. 216 КПК України.
З наведених обставин заявник вважає, що оскаржувана постанова не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні ОСОБА_3 (нак відеоконференцзв`язку) скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 заперечував, щодо вимог скарги та просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.
Вислухавши думку заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали даної справи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження №000003, суд вважає, що дана скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до статті 24 КПК України це право гарантується кожному.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої вказаної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №000003, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Відомості були внесені до ЄРДР з приводу того, що: "на виконанні в Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-476-2006 р. від 21.04.2006 р. виданого Замостянським районним судом м. Вінниці про визнання наказу Заступника Міністра оборони України - командувача Військово-Повітряних Сил України №0320 від 09.08.2000 про звільнення ОСОБА_3 з військової служби за станом здоров`я - незаконним та поновлення ОСОБА_3 на військовій службі. 30.07.2010 року за вих. №18448/10-28 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-476-2006 р. від 21.04.2006, яка надіслана боржнику та надано добровільний строк для виконання рішення суду до 06.08.2010 року. 04.10.2010 за вих. № 23855/10-28 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України в розмірі 170 грн. В супровідному листі зазначалося, що у разі повторного невиконання рішення суду божником без поважних причин, державний виконавець у тому ж порядку накладає штраф на боржника у подвійному розмірі, а надалі державний виконавець порушує клопотання перед судом про кримінальну відповідальність боржником та встановлює строк для повторного виконання рішення суду до 07.10.2010. Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України вказане рішення суду по даний час не виконано; 09 серпня 2000 року наказом заступника Міністра оборони - Командувача Військово- повітряних Сил України №0320 юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції ОСОБА_3 звільнено з військової служби в запас відповідно до п.п. «в» п. 65 Тимчасового положення (за станом здоров`я). 11 серпня 2008 року наказом командувача повітряних Сил Збройних Сил України №279 внесено зміни до наказу заступника Міністра оборони - Командувача Військово-Повітряних Сил України від 9 серпня 2000 року №0320 в частині звільнення ОСОБА_3 з військової служби, а саме те, що ОСОБА_3 звільнено з військової служби у зв`язку з обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. 8 квітня 2010 року Львівський апеляційний адміністративний суд визнав видання наказу №279 від 11 серпня 2008 року командувачем Повітряних Сил Збройних України в межах наданих йому повноважень, при цьому скасував даний наказ лише з підстав не поновлення спочатку ОСОБА_3 на військовій службі. 17 грудня 2012 року громадянин ОСОБА_3 звернувся з проханням розглянути його скаргу щодо неправомірних, на його думку дій, з боку посадових осіб командування ПС ЗС України з приводу не поновлення його на військовій службі та наявністю в діях вказаних посадових осіб складу злочину, передбаченого, ст. 424 КК України; згідно заяви, колишній командувач Повітряних Сил Збройних Сил України ОСОБА_6 ; а також посадові особи: ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 , бучи на вказаній посаді займав відповідальне становище та був зобов`язаний вжити заходів до негайного поновлення ОСОБА_3 на посаді, В той же час, за час перебування зазначених осіб на посаді ОСОБА_3 поновлений на посаді не був. 26 червня 2014 року ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області задоволено скарги ОСОБА_3 про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою останнього про вчинення злочину колишнім командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України за вищеописаних обставин, та зобов`язано Вінницьку прокуратуру з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері зареєструвати в ЄРДР заяву ОСОБА_3 стосовно посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 за ознаками злочину передбаченого ст. 382 КК України".
Постановою старшого прокурора Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері ОСОБА_12 , було об`єднано матеріали досудового розслідування у вище зазначених кримінальних провадженнях а саме: №000003, №000014, №000015, в одне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000003.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 проходив війському службу в Збройних Силах України на посаді юрисконсульта військової частини НОМЕР_1 , правонаступником якої стала військова частина НОМЕР_2 .

Наказом заступника Міністра оборони України - Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №0320 від 09.08.2000 ОСОБА_3 звільнено з війської служби в запас відповідно до пункту 65 підпункту "в" Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу - за станом здоров`я.

22 січня 2006 року громадянин ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України про визнання незаконним наказу про його звільнення з військової служби за станом здоров`я та поновлення на посаді, у зв`язку з тим, що на момент його звільнення з військової служби у нього не було захворювання, несумісного з проходженням військової служби.

Постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року в справі №2-А-476 2006 рік позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано наказ заступника Міністра оборони України - командувача Військово-повітряними Силами №0320 від 09 серпня 2000 року про звільнення ОСОБА_3 з військової служби за станом здоров`я незаконним та прийнято рішення про поновлення його на військовій службі. Постанову допущено до негайного виконання.

На виконання даної постанови 21 квітня 2006 року Замостянським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.06.2006 (справа №22ас-542) вище зазначену постанову залишено без змін.

27 квітня 2006 року державним виконавцем ДВС у Замостянському районі міста Вінниці винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-а-476 виданого 21.04.2006р.

В подальшому, ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 13.09.2006 роз`яснено начальнику ДВС Замостянського району, що «постанову суду від 21.04.2006 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Головнокомандувача Повітряних сил Збройних Сил України про визнання наказу про звільнення незаконним і поновлення на військовій службі слід правильно розуміти: в частині на якій посаді поновлювати ОСОБА_3 на посаді, яку він займав до звільнення, або на рівнозначній посаді. В частині з якого часу поновити ОСОБА_3 з моменту видання незаконного наказу про звільнення, тобто з 09.08.2000 року».

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2008 року №279 було внесено зміни до наказу по особовому складу заступника Міністра оборони України - Командувача Військово-Повітряних Сил України від 09 серпня 2000 року №0320 в частині звільнення ОСОБА_3 з військової служби, яким замінено: «звільнити з військової служби: у запас за пунктом 65, підпункт «В» (за станом здоров`я)» на «звільнити з військової служби: у запас за пунктом 65, підпункт «ж» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили)».

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в справі №80667/09/9104 визнано протиправним та скасовано наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №279 від 11 серпня 2008 року про звільнення з військової служби ОСОБА_3 відповідно до п. 65 пп. «ж» Положення у зв`язку з набранням вироку суду законної сили. Провадження у справі в частині позовних вимог про поновлення ОСОБА_3 на військовій службі закрито.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №000003 від 17.12.2012 Командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України з моменту реєстрації кримінального провадження неодноразово вживалися заходи, щодо оскарження судових рішень, роз`яснення постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року по справі №2-А-476 2006, роз`яснення порядку виконання рішення суду, визнання неправомірною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, чим суттєво затягувалося виконання даного рішення суду.

При цьому, в судовому засіданні встановлено, що на даний час постанова Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року в справі №2-А-476, якою визнано наказ заступника Міністра оборони України - командувача Військово-повітряними Силами №0320 від 09 серпня 2000 року про звільнення ОСОБА_3 з військової служби за станом здоров`я незаконним та поновлено його на військовій службі, не виконано, ОСОБА_3 не поновлений на посаді, яку він займав до звільнення, або на рівнозначній посаді.

В той же час, в матеріалах кримінального провадження №000003 відсутні докази того, що у посадових осіб Повітряних Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України були реальні перешкоди для виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року справа №2-А-476 2006 щодо поновлення ОСОБА_3 на військовій службі, як і відсутні докази того, що останні вчинили всі необхідні дії, які були спрямовані на безумовне виконання даного рішення суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Однак, незважаючи на фактичне невиконання судового рішення, 22 червня 2020 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб командування ПС ЗСУ кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яка мотивована тим, що проведеним розслідуванням не встановлено достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях (бездіяльності) службових осіб КПС ЗСУ складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Зокрема, обгрунтовуючи постанову про закриття кримінального провадження слідчим зазначено, що досудовим розслідуванням не встановлено ознак перешкоджання виконанню судового акту, тобто вчинення активних дій, які становлять собою протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинюваному з метою недопущення його виконання, у тому числі у формі заборони підлеглим виконувати вказане судове рішення, чи впливу на дії державних виконавців. На теперішній час постанова Замостянського районного суду міста Вінниці від 21.04.2006 по справі № 2-а-476/06, ухвала Замостянського районного суду у місті Вінниці від 13.09.2006 щодо поновлення ОСОБА_3 на військовій службі та на посаді, постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 виконані повністю та у відповідності до вимог чинного законодавства України, а дії та рішення посадових осіб Повітряних Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України були спрямовані на їх безумовне виконання.

Однак, такі посилання слідчого не відповідають дійсності, оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 21 квітня 2006 року в справі №2-А-476, а саме не містять доказів поновлення ОСОБА_3 на посаді, яку він займав до звільнення, або на рівнозначній посаді.

Винесення ж наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2008 року №279, яким внесено зміни до наказу по особовому складу заступника Міністра оборони України - Командувача Військово-Повітряних Сил України від 09 серпня 2000 року №0320 в частині звільнення ОСОБА_3 з військової служби, а саме змінено підставу звільнення з «звільнити з військової служби у запас за пунктом 65, підпункт «В» (за станом здоров`я)» на «звільнити з військової служби: у запас за пунктом 65, підпункт «ж» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили)», в жодному разі не свідчить про виконання судового рішення про поновлення посаді.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 11 серпня 2008 року №279 в подальшому також скасовано постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в справі №80667/09/9104.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

Підставою закриття кримінального провадження №000003 стало те, що результатами досудового розслідування встановлена відсутність в діях посадових осіб Повітряних Сил Збройних Сил України, Міністерства оборони України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а також те, що на теперішній час постанова Замостянського районного суду міста Вінниці від 21.04.2006 по справі № 2-а-476/06, ухвала Замостянського районного суду у місті Вінниці від 13.09,2006 щодо поновлення ОСОБА_3 на військовій службі та на посаді, постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2015 виконані повністю та у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Однак, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 передчасно зроблено висновок про відсутність в діях посадових осіб Командування Повітряних Сил Збройних Сил України складу кримінального правопорушення та не встановлено обставин виконання постанови Замостянського районного суду міста Вінниці від 21.04.2006 по справі № 2-а-476/06 у відповідності до вимог чинного законодавства України, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, станом на дату винесення постанови про закриття кримінального провадження вище вказана постанова не виконана, а ОСОБА_3 не був поновлений на військовій службі на посаді, яку він займав до звільнення, або на рівнозначній посаді.

На думку суду, оскаржувана постанова слідчого є передчасною, оскільки при її винесенні слідчим не дотримано вимог КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення, не надано їм правової оцінки, в оскаржуваній постанові відсутнє обґрунтування щодо відсутності в діях осіб Командування Повітряних Сил Збройних Сил України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Зазначене вказує на необґрунтованість, на даний час, закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи вищезазначене в сукупності, суд приходить до висновку, що постанова слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 22.06.2020 про закриття кримінального провадження №000003 постановлена передчасно та є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.
Посилання ж ОСОБА_3 на те, що дане кримінальне провадження підлягає розслідуванню в Національному антикорупційному бюро судом до уваги не приймається, оскільки як слідує з матеріалів справи орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неодноразово змінювався та на даний час підслідність кримінального правопорушення визначена прокурором за СУ ГУНП у Вінницькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 91, 93, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 22 червня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000003 від 17.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя