Справа № 953/4066/21
н/п 1-кс/953/2380/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судовий засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002772 від 09.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широке Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має малолітню дитину, 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, -

встановив:
16.03.2021 до суду надійшло клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області, погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002772 від 09.08.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що на початку березня 2021 року ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Дніпро, точна адреса та час не встановлені, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, спрямовану на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин в особливо великому розмірі з метою збуту.

Далі, 02.03.2021 ОСОБА_6 разом з іншою невстановленою особою, реалізуючи спільний злочинний умисел приїхали до м. Києва, де незаконно придбали у невстановленої слідством особи 20 полімерних пакунків з речовиною сіро-білого кольору, в одному з яких знаходиться психотропна речовина - амфетамін в особливо великому розмірі масою (в перерахунку на масу речовини) 547,0234 грам. згідно висновку експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/121-21/5685-НЗПРАП від 15.03.2021 та, після чого, ОСОБА_6 разом з іншою невстановленою особою, перевезли вказані 20 пакунків на територію нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де і почали зберігати.

Далі, 14.03.2021 приблизно о 13:50 год. ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, прибули до нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 15 пакунків з вказаною речовиною сіро-білого кольору з метою подальшого їх збуту на території Харківської області, які ОСОБА_6 помістив до дорожньої валізи та далі поклав валізу в багажне відділення автомобіля «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться в його користуванні. Інші 5 пакунків з вказаною речовиною сіро-білого кольору ОСОБА_7 залишив зберігати з метою подальшого збуту в картонній коробці в нежитловому приміщенні за вищевказаною адресою.

Після чого, 14.03.2021 приблизно о 14.40 год. ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного умислу, спрямованого на перевезення та збут психотропної речовини в особливо великому розмірі на автомобілі «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходиться в його користуванні вирушив в напрямку смт. Козача Лопань Харківського району Харківської області у напрямку міжнародного пропускного пункту пропуску «Гоптівка», де був зупинений працівниками СБ України та Національної поліції України.

В ході проведення обшуку 14.03.2021 автомобілю «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено 15 пакунків з речовиною сіро-білого кольору, в одному з яких знаходиться психотропна речовина - амфетамін в особливо великому розмірі масою (в перерахунку на масу речовини) 547,0234 грам. згідно висновку експертизи з дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/121-21/5685-НЗПРАП від 15.03.2021.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченому ч. 3 ст.307 КК України незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Відомості про групу осіб, що здійснює незаконний збут наркотичних засобів були внесені до ЄРДР за №0000107 від 05.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, з аналізу матеріалів вказаного кримінального провадження вбачається, що встановлена група осіб з ознаками організованості, до якої входить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які спеціалізуються на привласненні бувших у вжитку транспортних засобів «преміум» класу. Відомо, що автомобільні засоби для угону підбирають під конкретного замовника з числа тих автівок, під які є «дублікати» ключів (вказані автомобілі раніше продавалися через підконтрольних осіб).

За даним фактом СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування, яке внесене до ЄРДР за № 0002772 від 09.08.2020, за ознакам кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України (з яким об`єднано матеріали досудового розслідування № 0000418 від 21.08.2020 за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 289 КК України).

Постановою прокурора у провадженні від 13.03.2021 вказані провадження об`єднані за загальним № 0002772, та подальше здійснення досудового розслідування доручено слідчим СУ ГУНП в області.

15.03.2021 о 00 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України у порядку ст. 208 КПК України фактично затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1
15.03.2021 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 від дачі показів відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку автомобілю «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 VIN номер НОМЕР_2 , під час якого вилучено 15 полімерних пакунків з речовиною; протоколом обшуку будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого вилучено 5(п`ять) полімерних пакунків, у яких знаходиться спресована речовина білого кольору з домішками порошкоподібної речовини коричневого кольору; висновком експерта № СЕ-19/121-21/5685-НЗПРАП від 15.03.2021, відповідно до якого речовина масою 998,4 грам містить у своєму складі психотропну речовину амфітамін. Маса амфетаміну (в перерахунку на масу речовини) склала 547,0234 грам; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.
Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.
Підозрюваний під час розгляду клопотання відмовився надавати пояснення, однак зазначив, що анкетні дані, які вказані відносно нього у клопотання є вірними, підтримує позицію свого захисника. Після показань адвоката пояснив, що в нього були в наявності тілесні ушкодження під час затримання, залишились синці.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутність обґрунтованої підозри. Просив у задоволені клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного, у разі необхідності запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його реєстрації та постійного проживання. Крім того, при обрані виду запобіжного заходу сторона захисту прохала врахувати дані про особу обвинуваченого, який не судимий, одружений, має малолітню дитину, 2013 р.н., затриманий був раніше, ніж вказано у протоколі затримання, про що було подано заперечення адвокатом до протоколу.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.
В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002772 від 09.08.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
15.03.2021 о 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Посилання захисника на інший час затримання не підтверджено будь-якими доказами в судовому засіданні та є голослівними.
15.03.2021 о 19 год. 05 хв. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.
Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 є осудним та досяг повноліття.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, що містяться в протоколах обшуку автомобілю «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 VIN номер НОМЕР_2 , під час якого вилучено 15 полімерних пакунків з речовиною; протоколах обшуку будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого вилучено 5(п`ять) полімерних пакунків, у яких знаходиться спресована речовина білого кольору з домішками порошкоподібної речовини коричневого кольору; даними висновку експерта № СЕ-19/121-21/5685-НЗПРАП від 15.03.2021, відповідно до якого речовина масою 998,4 грам містить у своєму складі психотропну речовину амфітамін. Маса амфетаміну (в перерахунку на масу речовини) склала 547,0234 грам;

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Посилання сторони захисту на ті обставини, що підозра, текст якої міститься в матеріалах, доданих до клопотання не існує, спростовується дослідженими матеріалами та поясненнями прокурора щодо посади, яку він займає та посиланням, що є технічна помилка у процесуальних документах.
А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні та підозрюваних, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, інших підозрюваних та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших підозрюваних та інших невстановлених осіб, які приймали участь у зберіганні, перевезенні та збуті психотропних речовин.
Ризик щодо можливості підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий суддя також вважає встановленим, оскільки станом на теперішній час не всі речі та документи зібрані та встановлюється місце знаходження інших речей, які мають значення для встановлення істини по справі.

Однак, слідчий суддя вважає не доведеним ризик, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували наявність даного ризику станом на теперішній час.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а також дані щодо особи підозрюваного, який, раніше не судимий, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, тобто не має стійких соціальних зв`язків, та виявляє підвищену соціальну небезпеку. Судом при вирішенні даного питання також враховані надані стороною захисту відомості про шлюб та наявність малолітньої дитини, 2013 р.н., однак дані обставини не спростовують висновків суду щодо неможливості обрання запобіжності заходу саме в такому вигляді.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
За таких підстав, те, що злочин у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким кримінальним правопорушенням у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та правопорушенням проти здоров`я населення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає прокурор.
Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Також, під час судового засідання слідчому судді було повідомлено про наявність у підозрюваного тілесних ушкоджень на тілі після затримання, а тому слідчий суддя в порядку вимог ч.6 ст. 206 КПК України зобов*язує слідчого невідкладно провести судово-медичне обстеження ОСОБА_6 та провести відповідним органам дослідження фактів щодо обставин отримання підозрюваним під час затримання тілесних ушкоджень.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002772 від 09.08.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на 60 днів до 14.05.2021 включно, без визначення розміру застави.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 невідкладно провести судово-медичне обстеження ОСОБА_6 та провести відповідним органам дослідження фактів щодо обставин отримання підозрюваним тілесних ушкоджень.
Встановити строк дії ухвали до 14.05.2021 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1