єдиний унікальний номер справи 546/775/20
номер провадження 1-кп/546/2/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000056, відомості про яке 12 вересня 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидівка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, учасником бойових дій не являється, не є потерпілим від аварії на ЧАЕС, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:
12 вересня 2020 року близько 09 години ОСОБА_4 , діючи незаконно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, поблизу с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, незаконно, протиправно придбав, зірвавши стебла з листям та верхівками дикоростучої коноплі, які помістив під свій верхній одяг та у подальшому, зберігаючи їх при собі, для власних потреб, без мети збуту, приніс до с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, де того ж дня був зупинений працівниками поліції.

У подальшому ОСОБА_4 , згідно протоколу огляду місця події від 12.09.2020, у період часу із 10:53 год. по 11:25 год., надав для огляду працівникам поліції стебла з листям та верхівками дикоростучої коноплі, яка відповідно до судової хімічної експертизи № 2075 від 15.09.2020 має ботанічні ознаки рослини коноплі, містить тетрагідроканабінол і є канабісом, тобто особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса канабісу у перерахунку на суху речовину, становить 180,049 г.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
В судове засідання з`явилися учасники кримінального провадження прокурор та обвинувачений.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті, розкаявся у скоєному.
При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого та що стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений у судовому засіданні показав, що події, а також час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описані в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, та він їх в повному обсязі підтверджує. Пояснив, що поблизу с. Литвинівка Решетилівського району зірвав стебла з листям та верхівками коноплі для власних потреб без мети збуту, які переносив селом під верхнім одягом та які у нього при огляді виявили та вилучили працівники поліції. Щиро розкаявся у скоєному, запевнив суд, що зробив відповідні висновки та в подальшому протиправних дій не буде скоювати.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з довідкою ГУНП в Полтавській області обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.

З довідки КНП «Решетилівська ЦРЛ Решетилівської районної ради Полтавської області» вбачається, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.

Компрометуючих матеріалів на ОСОБА_4 виконавчий комітет Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області немає.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (ч. 1 ст. 65 КК України).

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, віднесено кримінальним законом до кримінальних проступків;

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, немає на утриманні неповнолітніх дітей, негативні характеризуючі ознаки відсутні, не перебуває на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку, щиро розкаявся у скоєному, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику особи обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, думку прокурора, суд приходить до висновку за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора, який просив призначити покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення статті 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі постанови про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів експертом Полтавського НДЕКЦ МВС України проведено експертизу та надано висновок експерта № 2075 від 15.09.2020. Розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта, згідно довідки становить 1307,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Постановою старшого інспектора сектору дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 від 12 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом 10 гілок рослин з листям, зовні схожих на коноплю. Речові докази приєднано до матеріалів кримінального провадження та поміщено до камери зберігання речових доказів Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

У зв`язку з реформуванням органів поліції, відповідно до наказу Голови Національної поліції № 1001 від 21.12.2020 «Про організаційно штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області» сектор дізнання Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ліквідовано та переведено до відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі 1307,60 грн (одна тисяча триста сім гривень 60 копійок).

Речові докази по справі, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, а саме:

-10 гілок рослин з листям, зовні схожих на коноплю, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1