У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 17.08.2020 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_6 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2021 року.

Обвинувачена: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Посад-Покровське Білозерського району Херсонської області, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачена у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_8

обвинувачена: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_9

представник потерпілої: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Адвокат просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, призначити обвинуваченій покарання максимально суворе, передбачене санкцією ч.1 ст.125 КК України.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/442/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_10
категорія: ч.1 ст.125 КК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. на користь держави.

Узагальнені доводи апелянта.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, представник потерпілої зазначає про м`якість вироку в частині покарання.

Наголошує на тому, що обвинувачена фактично не визнала вину, перекладала її на потерпілу.

Вказує, що обвинувачена не попросила вибачення у потерпілої за скоєне, не надавала допомоги у лікуванні.

Наголошує, що суд безпідставно визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку, відшкодування завданих збитків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_7 16 серпня 2020 року близько 17.00 год., перебуваючи на АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту з ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла останній три удари кулаком обох рук в область голови, підійшовши до неї впритул.
Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_7 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин в ділянці голови, саден в ділянці голови, що утворилися від не менш ніж трьох ударних дій тупими предметами, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої на підтримку апеляційної скарги; пояснення обвинуваченої, захисника та думку прокурора, які вважали вирок законним та обгрунтованим та просили апеляційну скаргу представника потерпілої залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку і апелянтом не оскаржується.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Положеннями ст.50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції дотримався вимог кримінального закону, урахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального проступку, дані про її особу, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання - визнання вини; відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Твердження представника потерпілої відносно того, що обвинувачена ОСОБА_7 не визнала вину є необґрунтованими та не підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Так, як вбачається з технічного носія інформації в судовому засіданні першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування збитків є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції не визнав ці обставини пом`якшуючими.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч.1 ст. 125 КК України.

У апеляційного суду відсутні підстави вважати таке покарання занадто м`яким.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги представника потерпілої не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Новоодеського районного суду від 23 лютого 2021 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судд