Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/139/21

Номер провадження: 1-кс/511/221/21

25.03.2021 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сагайдак Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що 27 січня 2021 року в порядку частини 1 статті 208 КПК України, затримано особу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що близько 11 години 05 хвилин 26 січня 2021 року ОСОБА_5 , за допомогою фізичної сили заштовхав ОСОБА_7 до підсобного приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, з мотивів задовольнити власну статеву пристрасть, наніс декілька ударів кулаками в область голови ОСОБА_7 , від чого остання втратила свідомість, після чого зняв з останньої нижню білизну та вчинив відносно неї дії сексуального характеру, а саме: своїм статевим членом в стані ерекції здійснив дії, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло, без добровільної згоди.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 КК України.

Крім того, близько 13:00 години 26 січня 2021 року ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , і в цей час до місця його мешкання прийшла його знайома ОСОБА_8 , з якою він в приміщенні літньої кухні, яка розташована на території вищевказаного домоволодіння, спільно розпивав спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, 26 січня 2021 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 пройти до жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, нехтуючи правом на статеву свободу, статеву недоторканість, волю, честь і свободу особи, з мотивів задовольнити власну статеву пристрасть, заштовхав ОСОБА_8 до приміщення спальної кімнати будинку та застосовуючи фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні ударів руками в область обличчя та тулубу останньої, подолав її опір та повалив на підлогу, в подальшому з ОСОБА_8 зняв нижню білизну та вчинив відносно неї дії сексуального характеру, а саме: своїм статевим членом в стані ерекції здійснив дії, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 , без її добровільної згоди.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 152 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у літньо осінній період 2020 року, більш точної дати та часу встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на кар`єрах та лісо полосах, що розташовані неподалік від села Труд Куток Роздільнянського району Одеської області, побачив дикорослі кущі коноплі, де у нього виник злочинний намір, направлений на незаконне придбання вищевказаного наркотичного засобу.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» з метою особистого вживання, без мети збуту, незаконно зірвав вказану рослину коноплі з листям та суцвіттям, тим самим скоїв незаконне придбання наркотичного засобу.

Далі, ОСОБА_5 приніс вищевказані рослини конопель за місцем власного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно, з метою особистого вживання, в порушення вимог статті 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» висушив та подрібнив їх, тим самим, виготовив придатний до вживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконно, з метою особистого вживання, без мети збуту, зберігав за місцем свого мешкання.

Працівниками поліції Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області 26 січня 2021 року під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , в підсобному приміщенні домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 2,11 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 2,68 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 1,07 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 12,58 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 31,52 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 64,49 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 5,50 г.; речовину рослинного походження зеленого кольору вагою 734 г.
Досудовим розслідуванням встановлено, що вилучена за місцем мешкання ОСОБА_5 речовина рослинного походження у засушеному стані, масою 853,95 г., є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в висушеному стані становить 686,79 г.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

Підозра відносно ОСОБА_5 ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах, а саме: протоколом обшуку від 26.01.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 ; довідкою від лікаря - гінеколога, щодо огляду ОСОБА_8 ; довідкою від лікаря - гінеколога, щодо огляду ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.
28 січня 2021 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до 27 березня 2021 року (включно) з утриманням його в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
22 березня 2021 року в.о. керівника Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_9 було продовжено строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню до трьох місяців, тобто до 26 квітня 2021 року (включно).
На даний час органом досудового розслідування не завершено проведення всіх слідчих (розшукових) дій по кримінальному провадженню, зокрема не отримано висновків всіх призначених експертиз, а саме: висновку амбулаторної судово медичної експертизи, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Слідчий зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 неможливо з наступних підстав: обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, передбаченого статтею 179 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Тому не має впевненості, що ОСОБА_5 буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України; для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, проте жодна особа, під час досудового розслідування кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_5 ; застосування домашнього арешту згідно ст. 181 КПК України є недоцільним, оскільки підозрюваний за місцем реєстрації фактично не мешкає; підозрюваний ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, будь-якого заробітку не має, а також не має міцних соціальних зв`язків, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, згідно ст. 182 КПК України є недоцільним, оскільки розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчинені тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000027, від 26.01.2021 року, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 309 КК України.
Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пункт 4 частини 2 статті 183 КПК України регламентує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При дослідженні матеріалів клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено, що ризикі, які були встановленні слідчим суддею 28 січня 2021 року на сьогоднішній день не відпали.

При розгляді клопотання слідчий суддя приймає до уваги положення статті 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» згідно яких при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.
При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання.
Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування, у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу застосованого до підозрюваного або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено, а стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Попри це, слідчий суддя не погоджується з аргументами слідчого та прокурора відносно підстав неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 застави лише тому, що останній не працює та не зможе внести грошові кошти у якості застави.

Однак, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним не застосовувати до підозрюваного заставу, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілих.

Диспозиція частини третьої статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Крім того, при розгляді клопотання слідчий суддя врахував практику ЄСПЛ, яка не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім цього, у пункті 79 свого рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд наголосив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 33 дні, тобто до 26 квітня 2021 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1