Справа № 686/4122/21
Провадження № 1-кс/686/1979/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги вказав, що, на думку скаржника, йому невірно зарахували строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 19 квітня по 20 червня 2017 року, чим незаконно позбавили волі на 2 місяці.

Скаржник просить зобов`язати Територіальне управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому провести досудове розслідування і визнати ОСОБА_3 потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з таких мотивів.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Із наданих сканокопій матеріалів за зверненням ОСОБА_3 слідує, що 24.11.2020 р. ОСОБА_3 направив до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Хмельницькому заяву, у якій вказав, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 19 квітня 2017 його було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою; строк відбуття покарання постановлено рахувати з 19.04.2017 р.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області вирок Хмельницького міськрайонного суду від 19 квітня 2017 року було залишено без зміни. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 19 квітня по 20 червня 2017 року включно.

Вважає, що вказаний строк було розраховано невірно, оскільки слід було зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по 03 серпня 2017 року включно.

Вказує, що протягом 2 міс. був незаконно позбавлений волі, мав бути звільнений 17.06.2018 та просить притягнути винних осіб до відповідальності.

Листом від 07.12.2020 року вих. №Б -1267/14-01-01-20 заявник отримав відповідь, якою йому фактично відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення злочину не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи скаржника про можливе вчинення злочину ґрунтуються на його власній оцінці обставин та незгоді із рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 03 серпня 2017 року, яким постановлено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 19 квітня по 20 червня 2017 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України та власному розумінні строку, який, на думку скаржника, слід було зараховувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по 03 серпня 2017 року включно, що потягло за собою, на думку скаржника, його подальше незаконне утримання протягом 2 місяців.

При розгляді скарги слідчий суддя враховує, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання; втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді цивільної, кримінальної, адміністративної справи, можуть бути переглянути виключно у порядку та на підставах визначених відповідним процесуальним законом.

В силу ч.1 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом (ч.3 ст.18 Закону).

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі КРЄС) (пункти 5, 57, 59) щодо якості судових рішень закріплено базовий принцип, відповідно до якого оцінка якості кожного рішення повинна здійснюватися тільки через використання права оскарження, установленого законом. Цей принцип є ключовим наслідком конституційної гарантії незалежності суддів, яка розглядається як одна із основних характеристик верховенства права в демократичному суспільстві.

КРЄС підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється насамперед за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. Держави повинні гарантувати відповідність їхніх національних процедур вимогам, викладеним у рішеннях зазначеного Суду.

Отже, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

А тому, у випадку незгоди із ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області скаржник має право на її оскарження у касаційному порядку згідно положень глави 32 КПК України. За не скасованої у встановленому законом порядку ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 03.08.2017 р., підстав вважати, що протягом 2 міс. ОСОБА_3 був незаконно позбавлений волі, немає.

Отже, у тексті заяви не зазначено відомостей, які б вказували на їх злочинний характер, а тому неможливо зробити висновок про те, що у цій заяві містилось повідомлення про вчинення злочину. У зв`язку з цим, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Відмовляючи у скарзі в частині зобов`язання ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , слідчий суддя також відмовляє у задоволенні вимоги про зобов`язання органу досудового слідства залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження як потерпілого, оскільки вказана вимога є похідною від первісної, у задоволенні якої скаржнику відмовлено.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту рішення.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1