Справа № 167/209/21
Номер провадження 1-кп/167/64/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пожарки Луцького району Волинської області, проживав в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Рожищенського районного суду Волинської області від 23 лютого 2016 року за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України) з застосуванням ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, покарання відбуте, судимість не знята та не погашена у встановленому законному порядку, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

На початку вересня 2020 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом відкриття лямки дверей, незаконно проник до господарського приміщення (погребу), яке належить ОСОБА_5 , звідки умисно, повторно, таємно викрав три скляні банки ємністю 3 л. кожна законсервованого сала свинини, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 900 грн.

Він же, в кінці вересня 2020 року, близько 22 год. 00 хв. (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом відкриття лямки дверей, незаконно проник до господарського приміщення (погребу), яке належить ОСОБА_5 , звідки умисно, повторно, таємно викрав дві скляні банки ємністю 3 л. кожна законсервованого сала свинини, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 600 грн.

ОСОБА_7 28 грудня 2020 року близько 18 год. 00 хв. перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом відкриття лямки дверей, незаконно проник до господарського приміщення, яке належить ОСОБА_8 , звідки умисно, повторно, таємно викрав 80 кг. насіння озимої (фуражної) пшениці, що знаходилась у двох мішках вагою 40 кг. (кожен) та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/86-ТВ від 11 січня 2021 року майнову шкоду на загальну суму 522,40 грн.

Він же, 30 грудня 2020 року близько 18 год. 30 хв. перебуваючи на території не діючої ферми, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, незаконно проник до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , звідки умисно, повторно, таємно викрав 40 кг. зерна озимої фуражної пшениці, що знаходилась у одному мішку вагою 40 кг., вартістю 260,00 грн. та 75 кг. зерна вівса фуражного, що знаходилось у трьох мішках вагою 25 кг. (кожен), загальною вартістю 457,50 грн. та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/103-21/85-ТВ від 11 січня 2021 року майнову шкоду на загальну суму 717,50 грн.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані, як вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із його смертю, на підтвердження надав копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .
Прокурор та потерпілі в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 та вважали за можливе його задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог п. 2 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Пожарки Рожищенського району Волинської області, про що складено відповідний актовий запис № 50.
З пояснень захисника ОСОБА_6 вбачається, що родичі обвинуваченого не бажають продовжувати провадження з метою реабілітації померлого.
Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 помер і ніхто не ставить питання про його реабілітацію, суд вважає за необхідне кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується нормами Кримінального процесуального кодексу України та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду.
Так, у ч. 2 ст. 124 КПК України вказано, що в разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, процесуальним законом передбачена єдина підстава для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експерта визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення на підставі вироку суду. Порядок розподілу процесуальних витрат у разі закриття кримінального провадження закон не регулює. Крім того, ст. 372 КПК України не передбачає такої вимоги до змісту ухвали як висновок суду щодо розподілу процесуальних витрат.
Проте, як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року в справі №598/1781/17, Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження. Разом із тим, вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат.
Беручи до уваги наведені вище норми процесуального закону та правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що питання щодо розподілу процесуальних витрат на залучення експерта в даному кримінальному провадженні має бути вирішене одночасно з питанням про його закриття.
Разом із тим, суд бере до уваги імперативну норму ч. 2 ст. 124 КПК України, згідно з якою обов`язок відшкодування здійснених у кримінальному провадженні процесуальних витрат покладається лише на обвинуваченого, щодо якого ухвалений обвинувальний вирок, а оскільки кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 закривається в зв`язку з його смертю, тому всі здійснені в кримінальному провадженні процесуальні витрати, слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 284, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку із його смертю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок та за проведення судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 653(шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок - залишити за державою.

Речові докази:

- один поліетиленовий мішок білого кольору, вагою 40 кг. у якому знаходиться зерно і який переданий на належне зберігання ОСОБА_9 відповідно до розписки від 02 січня 2020 року повернути законному володільцю ОСОБА_4 ;

- два поліетиленові мішки білого кольору, вагою 40 кг. кожен у яких знаходиться зерно і які передані на належне зберігання ОСОБА_9 відповідно до розписки від 02 січня 2020 року повернути законному володільцю ОСОБА_8 ;

- гужову підводу, яка передана на належне зберігання ОСОБА_9 залишити за належністю останньому.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Рожищенський районний суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1