Номер провадження: 11-кп/813/803/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року в кримінальному провадженні №0002626 від 15.07.2019 року, -
встановив:
оскаржуваним вироком:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гвардійське, Лиманського району, Одеської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та йому призначено покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишено без змін.

В строк відбування покарання зараховано перебування ОСОБА_8 під вартою з 15.07.2019 року по 16.01.2020 року включно.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що 14 липня 2019 року, приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебуваючи біля автотранспортної зупинки «Паустовського», що розташована по проспекту Добровольського в м. Одесі (перехрестя вулиць Паустовського та проспекту Добровольського, неподалік від будинку № 159), на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, спрямованим на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 підбіг до ОСОБА_10 ззаду й схопивши його своєю правою рукою (стиснувши її навколо шиї потерпілого) та застосовуючи фізичну силу, повалив останнього на асфальтне покриття проїжджої частини проспекту Добровольського, в результаті чого потерпілий впав на спину, після цього, підійшовши до потерпілого, який втратив можливість здійснювати опір в результаті падіння на спину, та умисно своєю правою ногою у взутті наніс останньому не менше трьох ударів в область життєво важливого органу голови.
В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку тяжкого ступеню, закритого перелому потиличної кістки справа з переходом до потиличного отвору (склепіння та основи черепу), які супроводжувалися забоєм лівої скроневої долі, крововиливом під тверду та м`які мозкові оболонки в лівій скроневій області, лобній області зліва, лівій тім`яній області, який призвів до стиснення (компресії) головного мозку, синця лобної області зліва, садни потиличної області, які згідно п. 2.1.3 «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; а також закритого перелому променевої кістки лівого передпліччя в нижній третині, який не був небезпечним для життя, а викликає тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2. і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.). відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить пом`якшити йому покарання шляхом призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Вказує, що визнає вину та кається у вчиненому злочині.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, встановлені у вироку суду, просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити у цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, а призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого через м`якість.
Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, натомість заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні ним кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами і ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
Перевіряючи вирок районного суду на відповідність його вимогам закону, апеляційний суд прийшов до висновку про його законність та обґрунтованість.

Порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Перевіривши вирок, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи прокурора про невірне застосування районним судом вимог кримінального закону при призначенні покарання обвинуваченому є необґрунтованими з урахуванням наступного.
Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував обставини, які у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Також районний суд врахував обставину, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи прокурора про те, що призначене покарання не відповідає тяжкості злочину, особі засудженого та є занадто м`яким, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.

Апеляційний суд перевірив встановлені у вироку суду обставини, що пом`якшують покарання, наявність яких оскаржується прокурором, та вважає, що суд обґрунтовано встановив наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання, вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а також ступінь тяжкості та конкретні обставини і наслідки вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, районний суд прийшов до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_8 при призначенні покарання положень ст. 69 КК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що районним судом під час ухвалення вироку та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не надано належної оцінки обставинам, які характеризують обвинуваченого, а також відсутності в діях обвинуваченого щирого каяття, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також оскарженого вироку, районним судом під час призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання повністю враховано усі надані сторонами обвинувачення та захисту характеризуючі обвинуваченого дані.
Також районним судом вірно враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 , як під час досудового розслідування так і судового розгляду справи визнавав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, надав правдиві показання із зазначенням усіх обставин кримінального правопорушення, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий.
Крім цього, потерпілим цивільний позов не заявлено, що свідчить про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 .
Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, на підставі чого дійшов до обґрунтованого висновку про наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину і з урахуванням особи винного, наслідків злочину обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст. 69 КК України.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог закону, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів та відповідає вимогам статті 65 КК України. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим через його м`якість, апеляційний суд не вбачає.
Доводи прокурора щодо необхідності призначити покарання без застосування положень ст. 69 КК України, як призначено судом, є безпідставними, оскільки апеляційному суду не наведено переконливих доказів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог, а також не зазначено обставини, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили б про необхідність зміни або скасування оскаржуваного вироку.
З огляду на встановлені апеляційним судом обставини даного кримінального провадження та мотиви районного суду при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд приходить висновку про безпідставність апеляційної скарги прокурора та відсутність підстав для її задоволення.
Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту вироку, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, які обтяжують покарання суд відніс вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на зазначене, доводи обвинуваченого, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі, судом першої інстанції були враховані в повній мірі. Жодних інших відомостей, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання апеляційному суду надано не було.
Таким чином, не зважаючи на доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 призначене обвинуваченому покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок суворості та служити підставою для зміни або скасування вироку, оскільки, з урахуванням наведених у вироку обставин, воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст. 50 КК України.
За таких обставин, оскільки апеляційна скарга обвинуваченого не містить у собі достатніх підстав для зміни вироку суду та пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, а судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку, і які б пом`якшували або суттєво могли знизити призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, про що просить апелянт та його захисник, апеляційний суд вважає необхідним вирок районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
З огляду на зазначене підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і прокурора відсутні.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 420, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 і прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2020 року в кримінальному провадженні №0002626 від 15.07.2019 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України без змін.
Засудженого ОСОБА_8 затримати в залі суду та доручити відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області доставити його до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для відбування покарання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4