1Справа № 335/7749/21 1-кс/335/4274/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 15.04.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 15.04.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що обіймаючи посаду заступника начальника управління начальник відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Пологівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_4 за попередньою змовою із начальником Пологівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_5 , вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин. Так, приблизно всередині червня 2021 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, фінансовому директору ТОВ «КРОК» ОСОБА_6 стало відомо про те, що ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області планується проведення перевірки за скаргою щодо нібито недоброякісної продукції ТОВ «КРОК», у якій заявник вказував на те, що отруївся продукцією підприємства. На початку липня 2021 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 дізнався від ОСОБА_4 про те, що проведення перевірки за скаргою Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області доручило проводити Пологівському районному управлінню Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області. В той же день, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які розуміючи значущість займаних ними посад, її статусність, можливість та наявність відповідних повноважень, виник злочинний умисел на одержання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди за не проведення перевірки за вказаною скаргою. Так, 15 липня 2021 року ОСОБА_6 , знаходячись у Пологівському районному управлінні ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Державна, буд. 98 зустрівся з ОСОБА_4 . У ході розмови останній повідомив, шо на продукцію ТОВ «КРОК» надійшла скарга і що районне управління буде проводити перевірку, однак одразу пояснив, що вказану перевірку можливо провести формально та, як наслідок, не застосовувати передбачені чинним законодавством України заходи реагування, у тому числі проведення позапланової перевірки виробництва м`ясної продукції на ТОВ «КРОК». У подальшому, в ході бесіди, ОСОБА_4 пояснив ОСОБА_6 як необхідно буде відповісти на запитання для того, щоб уникнути проведення перевірки. У подальшому, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , знаходячись у службовому кабінеті ОСОБА_4 у будівлі Пологівського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: Запорізька область, м. Пологи, вул. Державна, буд. 98, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання та отримання неправомірної вигоди, повідомили ОСОБА_6 , що йому необхідно буде сплатити грошові кошти у розмірі 10 000 гривень за не проведення перевірки та що цієї суми буде достатньо для них двох. Бажаючи уникнути негативних наслідків ОСОБА_6 погодився на пропозицію ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20.07.2021 приблизно об 11 годині 25 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з прямим умислом, направленим на вимагання та отримання неправомірної вигоди, знаходячись у своєму службовому кабінеті у будівлі Пологівського районного управління ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Державна, буд. 98, у присутності ОСОБА_5 , отримав обумовлену раніше неправомірну вигоду від ОСОБА_6 у розмірі 10 000 гривень за не проведення перевірки ТОВ «КРОК», та, як наслідок, не застосовувати передбачені чинним законодавством України заходи реагування, у тому числі проведення позапланової перевірки виробництва м`ясної продукції на ТОВ «КРОК». 21.07.2021 ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах третьої особи, дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2500 доларів США. Так, у протоколі обшуку, який проводився за участю дружини підозрюваного ОСОБА_7 , остання зазначила, що вказані грошові кошти належать не тільки її чоловіку, а також і їй. У подальшому, під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, стороною захисту пред`явлено заяву від ОСОБА_8 (тещі підозрюваного) про те, що нібито вказані кошти належать їй. На думку сторони обвинувачення, сторона захисту бажає ввести в оману слідство та суд щодо належності вказаних грошових коштів, оскільки у протоколі обшуку дружиною підозрюваного зазначено, що вказані грошові кошти належать її чоловіку та їй. У зв`язку з чим, слідство приходить до висновку, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_4 та здобуті ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення
З метою забезпечення подальшої конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно зазначене у клопотанні, яке належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту.

Прокурор клопотання підтримала, надавши відповідну заяву.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснюються досудове розслідування кримінального провадження № 0000013 від 15.04.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
20.07.2021 у період з 15 год. 50 хв. до 17 год. 03 хв. у ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено грошові кошти.
21.07.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно п. 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з цим, звернувшись на виконання вимог статті 170 КПК України, після вилучення вказаного майна з клопотанням про його арешт, слідчий, обмежившись загальним посиланням на норми КПК України, не навів жодних підстав вважати, що невжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до настання негативних наслідків.
На переконання слідчого судді, у клопотанні, прокурором належним чином не доведено той факт, що саме грошові кошти у сумі 2500 доларів США, вилучені 20.07.2021 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_4 , та здобуті ним внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешт майна прокурором не долучено жодних доказів та прокурором у судовому засіданні не наведено жодних аргументованих доводів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також того, що у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є виправдана необхідність.
Згідно зі статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що органом досудового розслідування, не доведено той факт, що саме: грошові кошти у сумі 2500 доларів США належать ОСОБА_4 , а також те, що вони мають відношення до обставин, які підлягають дослідженню у відповідному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України, є підставою для повернення тимчасово вилученого майна, а саме: грошових коштів у сумі 2500 доларів США.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1