Справа № 471/850/19
Провадження №1-кп/471/2/21
Номер рядка звіту 17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2021 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду с-ща Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288 від 04.09.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, освіта середня, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2019 року близько 12.30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Продукти», що розташований за адресою: вул.. Волкова, 52 в смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області, де також перебував ОСОБА_9 . В це час між останніми виник словесний конфлікт, в наслідок чого у ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання наслідків, ОСОБА_5 тримаючи в правій руці ніж, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав один удар лезом ножа (довжина лез -7 см) в область живота ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді приникаючого ножового поранення черевної порожнини, рани в правому підребір`ї, рановий канал якої проникає в черевну порожнину, з пошкодженням сальника, які за ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний щодо обставин кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суду показав, що 04 вересня 2019 року в обідній час він зайшов до магазину «Продукти», що розташовані за адресою: вул.. Волкова в смт. Братське, де на літньому майданчику за столиками сиділи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При собі у рука він тримав обрізок водопровідної шланги та ніж, так як раніше проводив ремонтні роботи у сина вдома. Між ним та останніми виникла сварка, через неприязні відносини з ОСОБА_10 . В ході сварки ОСОБА_9 взяв у руки лавку на замахнувся, але оступився та почав падати. Та в цей час він, ОСОБА_5 , випадково вдарив ОСОБА_9 ножем. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень у нього не було, вважає, що він захищався від нападу. Після нанесення удару, він пішов додому, його наздогнав ОСОБА_10 та ззаду почав його душити водопровідним шлангом, який залишилася на місці події, однак свідок ОСОБА_11 його відігнала та вони з нею пішли далі. Цивільний позов визнає частково, та зазначив, що під час розгляду справи у суді відшкодував потерпілому шкоду у розмірі 5000 грн.

Однак, не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 04 вересня 2019 року в обідній час він та ОСОБА_10 зайшли до магазину «Продукти», купили продукти та горілку та сіли обідати на літньому майданчику. В цей час до них підійшов ОСОБА_5 та попросив пригостити його горілкою. Вони його вгостили, він випив та відійшов. Потім через деякий час повернувся та у нього виник конфлікт з ОСОБА_10 . Потерпілий та свідок почали збиратися йти додому і коли проходили повз ОСОБА_5 він ножем вдарив його, ОСОБА_9 , у живіт. ОСОБА_10 та деякі інші свідки намагалися відібрати ножа у обвинуваченого, викликали швидку допомогу, але він цього не пам`ятає, прийшов до тями вже після операції. Цивільний позов підтримує, зазначає, що своїми діями ОСОБА_5 заподіяв йому не тільки матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на лікування, а й моральної шкоди, оскільки після отриманих тілесних ушкоджень у нього змінилося життя, він потребує реабілітації, не може самостійно виконувати свої обов`язки як голова ФГ.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 04.09.2019 року вони з ОСОБА_9 обідали на майданчику в магазині «Продукти». В цей час до них підійшов ОСОБА_5 попросив налити йому горілки, вони налили, він випив та відійшов. Потім повернувся та почав словесно ображати його, називати «ментом», погрожував, що «поріже усіх». Потім, коли ОСОБА_9 та свідок виходили з майданчику, ОСОБА_5 вдарив потерпілого ножем у живіт, а його свідка поранив в ребро та ногу. Ножа у ОСОБА_5 забрав свідок ОСОБА_12 , який в цей час під`їхав до магазину, а ОСОБА_5 пішов додому.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 04.09.2019 року до Братської ЦРЛ після ножового поранення було доставлено ОСОБА_9 , якого було прооперовано. Після поранення стан потерпілого був тяжкий, кровотеча була небезпечна для життя. Після проведеної операції, ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні ще близько двох тижнів.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що свідком самого нанесення ножового поранення він не був. 04.09.2019 року в обідній час він побачив ОСОБА_5 який йшов від магазину «Продукти», при цьому останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. Бачив як ОСОБА_5 викидав ніж.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона працює продавцем в магазині «Продукти». 04.09.219 року перебувавши в приміщенні магазину, вона почула сварку на вулиці та вийшла з магазину, де побачила ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у якого у руці був ніж, а потерпілий тримався за живіт. Самого удару ножем вона не бачила. Ніж у ОСОБА_5 забрали, а сам він пішов до провулку.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що самого удару ножем він не бачив. Підійшовши до магазину, він побачив, що ОСОБА_9 був поранений, він та ОСОБА_14 надали йому першу допомогу.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що точний день вона не пам`ятає, вона йшла по вулиці біля магазину «Продукти» де побачила ОСОБА_5 . Потім до останнього підійшов ОСОБА_10 та почав його душити, вона відігнала ОСОБА_10 а з ОСОБА_5 пішли додому. Ні крові на ОСОБА_5 ні ножа вона не бачила.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що 04.09.2019 року швидкою допомогою до лікарні було доставлено після ножового поранення ОСОБА_9 , якому в цей же день було проведено операцію. Стан його до операції, був тяжкий але не критичний.

Окрім показів свідків, вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами, а саме:

-довідками лікаря ОСОБА_13 відповідно до яких ОСОБА_9 04.09.2019 року був доставлений до Братської ЦРЛ з діагнозом «ножове поранення живота;

-протоколом огляду місця події від 04.09.2019 року та фото таблицею до нього, відповідно якого, об`єктом огляду є територія, яка знаходиться ліворуч від магазину «Продукти»……На даній території розміщена тимчасова споруда…В споруді знаходяться два дерев`яних стола зі стільцями На крайньому столі знаходяться хліб, ковбаса, сірники та порожня пляшка від води, зі слів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дані продукти належать їм. При вході до приміщення виявлено на землі сліди речовини бурого кольору. Паралельно магазину «Продукти». Біля паркану домоволодіння АДРЕСА_2 на землі виявлено кухонний ніж з чорною рукояткою з довжиною клинка 7 см…Постановою слідчого від 04.09.2019 року вилучений кухонний ніж було визнано речовим доказом»;

-протоколом затримання особи від 04.09.2019 року , відповідно до якого під час затримання ОСОБА_5 виявлено та вилучено чоловічу футболку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору. Постановою слідчого від 04.09.2019 року футболку сірого кольору було визнано речовим доказом;

-актом медичного огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого. 04.09.2019 року о 15.30 год. ОСОБА_5 мав гостру інтоксикацію внаслідок вживання алкоголю;

-висновком експерта № 344 ОСОБА_9 має наспутні тілесні ушкодження « рана в правому підреберні, раневий канал якої проникає в черевну порожнину, з пошкодженням сальника. Тілесні ушкодження виникли від дії предмета, який має колючі, колюче ріжучі властивості. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації в лікарню, куди потрапив 04.09 (помилково зазначено 10).2019 року о 13.35. Тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару вістрям клинка кухонного ножа довжиною 7 см. …Тілесні ушкодження виникли від одного удару вістрям клинка ножа. Враховуючи локалізацію рани в правому підребер`ї, постраждалий до предмета яким були спричинені тілесні ушкодження знаходився обличчям».

Таким чином, суд вважає, що покази потерпілого та свідка ОСОБА_10 спростовують твердження обвинуваченого щодо того, що він наніс удар ножем з метою самозахисту, отже суд вважає, що зазначена позиція обвинуваченого направлена на уникнення відповідальності у вчиненому кримінальному правопорушенні.

При оцінці доказів за даним кримінальним провадженням суд враховує положення ч.1 ст.94 КПК України про те, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Достатність доказів - це можливість суду покласти їхню сукупність або один із них в основу процесуальною рішення. Ця ознака доказів застосовується тільки щодо певної їх сукупності (ч.1 ст.94 КПК).

У даній справі сукупність доказів з точки зору їх достатності (а саме покази потерпілого, свідків, документи та висновки експертиз) поза розумним сумнівом свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.89 та ст.94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він наніс потерпілому ОСОБА_9 ножове поранення, здійснюючи свій захист, з огляду на таке.

Згідно із ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Версія обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення ним захисту від нападу потерпілого ОСОБА_9 , окрім показів самого обвинуваченого, - іншими доказами підтверджена не була. Так, допитаний свідок ОСОБА_10 не підтвердив такі обставини. Вказав, що обвинувачений наніс удар потерпілому, коли той виходив з майданчика. Також не підтвердив, що ОСОБА_9 замахувався на обвинуваченого стільцем.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Згідно з приписами ст.50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визначає часткове відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, є пенсіонером, частково відшкодував завданий збиток.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст.121 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Питання щодо речових доказів, вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла.

Позивач зазначає, що ним було здійснено витрати на лікування у розмірі 1656,97 грн.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підтвердження суми витрат на лікування позивачем надано фіскальні чеки на покупку ліків та препаратів, а також виписки з медичних книжок з яких вбачається відповідне призначення лікаря.

Таким чином позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його спричинила при наявності його вини.

Враховуючи обставини справи, доводи, викладені потерпілим в обгрунтування розміру завданої моральної шкоди, глибини фізичних та душевних страждань, виходячи з принципів розумності, справедливості, оскільки завданими протиправними діями потерпілому спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які в подальшому вплинули на його здоров`я та життя в цілому, суд приходить до висновку про те, що цивільний позов, в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням на користь потерпілого моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.

На підставі п.п 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1656 (одна тисяча шістсот п`ятдесят шість) гривень 97 коп. та моральну шкоду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.

Речові докази-знищити.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1