Справа № 152/698/16-к
Провадження №11-кп/801/708/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2021, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000334, внесене в ЄРДР від 13.08.2014 по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, провадженням закрито,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 12.08.2014 близько 10.00 год, він, знаходячись на дорозі біля території ПОП «Авангард», яке розташоване за адресою с.Зведенівка Шаргородського району Вінницької області по вул.Першотравневій 5, втрутився у конфлікт, що відбувався в зазначеному місці між групою мешканців даного населеного пункту і ОСОБА_9 , та, з мотивів особистих неприязних відносин, що склались раніше між ним і ОСОБА_9 , підійшов до останньої.
ОСОБА_8 , розуміючи свою перевагу в фізичній силі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , наніс їй два удари правою рукою в праву ділянку обличчя, від чого ОСОБА_10 нахилилась вперед та закрила руками обличчя. Однак, ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс ОСОБА_9 удар ногою знизу в район грудей і одразу ще один удар правою рукою в праву ділянку обличчя. Після цього, ОСОБА_8 , знаходячись позаду ОСОБА_9 , схопив її за волосся та відтягнув з проїжджої частини дороги до узбіччя, де його дії були припинені іншими присутніми на місці події особами. В результаті нанесених ОСОБА_8 чотирьох ударів ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 66-к від 04.04.2016, остання отримала наступні тілесні ушкодження:
1) закрита черепно-мозкова травма - перелом кісток лицьового черепа (передньої стінки правої гайморової пазухи зі зміщенням уламків з переходом лінії перелому на праву половину тіла верхньої щелепи), струс головного мозку, забита рана в правій скроневій ділянці, гематома в ділянці правого ока, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являється небезпечною для життя та за своїм характером потягла тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я;
2) забій грудної клітки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1 КК України спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, згідно санкції якого передбачена максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
За клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції прийнято рішення про звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.
Прокурор не погодився з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2021 та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Прокурор мотивує свої вимоги тим, що судом не з`ясовано думку потерпілої ОСОБА_9 щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності. Вказує, що потерпілій не було роз`яснено її права, в тому числі право на оскарження судового рішення, не з`ясовано добровільність надання нею заперечень, а також думку щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності станом на день постановлення рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 284 ч. 2 п. 1 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За приписами ст. 286 ч. 4 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Судом встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення пройшло більше шести років.
Відповідно до вимог ст. 49 ч. 1 п. 3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.
Статтею 12 ч. 2 цього ж Кодексу, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення віднесено до нетяжкого злочину, і згідно ст. 122 ч. 1 КК України визначено найсуворіший вид покарання позбавлення волі на строк до трьох років.
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо не з`ясування думки потерпілої ОСОБА_9 про заявлене обвинуваченим клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 288 ч. 2 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Після надходження клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності, на адресу потерпілої ОСОБА_9 судом направлено повідомлення про надходження такого клопотання та доведено останню до відому по необхідність явки до судового засідання та викладення своєї позиції з даного питання.
Потерпіла ОСОБА_9 , будучи неодноразово належно повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заперечення, в яких висловлена її позиція щодо відмови в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.
Заперечення потерпілою ОСОБА_9 подані до суду 17.03.2020, належним чином зареєстровані та долучені до матеріалів кримінального провадження (а.п. 27 т. 3).
Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції заперечення потерпілої ОСОБА_9 були дослідженні. Сумнівів щодо подання заперечень саме потерпілою ОСОБА_9 та добровільність їх подання останньою апеляційний суд не має.
Вирішуючи питання щодо можливості розгляду клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у відсутність потерпілої, судом першої інстанції враховано, що з часу подання даного клопотання відбувалось 11 судових засідань, в які а ні потерпіла, а ні її представники, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, не з`являлись, про причини неявки суд не повідомляли. Таку поведінку суд правильно розцінив як зловживанням процесуальними правами.
З наведено вбачається, що суд першої інстанції вжив усіх необхідних заходів для з`ясування думки потерпілої щодо заявленого обвинуваченим клопотання.
Процесуальний закон не містить вимог щодо висловлення потерпілим своєї позиції особисто в судовому засіданні, а тому підстав не брати до уваги письмові заперечення в суду не було.
Колегія суддів переконана, що висновки суду першої інстанції за результатом розгляду клопотання ґрунтуються на об`єктивно досліджених доказах, які всебічно і повно перевірені судом з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
Доводи апеляційної скарги не можуть вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, адже судовий розгляд кримінального провадження проведено з дотриманням кримінального процесуального закону з повним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 29.04.2021, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000334, внесене в ЄРДР від 13.08.2014 по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, провадженням закрито, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4