ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1119/21 Справа № 202/1797/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000234 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, не працює, не одружений, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_9 погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 12 год. 21 серпня 2021 року.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.
Вважає, що слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, а саме те, що останній характеризується позитивно за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника, просив її задовольнити з підстав викладених в ній.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до припису ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При цьому, пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчиненим у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Зокрема, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 23 березня 2021 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,1 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 та на передньому пасажирському сидінні якого перебувала ОСОБА_10 , рухався з перевищенням допустимої швидкості, в населеному пункті 50 км/год., а саме зі швидкістю приблизно 120 км/год., в темний час доби, без увімкненого міського освітлення, по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Шевченка с. Павлівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, з боку м. Кременчуг Полтавської області в напрямку м. Кам`янське Дніпропетровської області.
У вищевказаний час, тобто 23 березня 2021 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, в зустрічному напрямку, рухався автомобіль «Opel Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 1,16 ‰) та на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_13 .
Надалі під час зближення, водій ОСОБА_7 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, здійснюючи рух з перевищенням максимально допустимої в населеному пункті швидкості 50 км/год., а саме зі швидкістю приблизно 120 км/год., будучи засліпленим світлом фар зустрічного автомобіля, не зупинився не змінюючи смуги руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не дочекався як пройдуть негативні наслідки засліплення, продовжуючи рух не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для руху іншим учасникам, змінив свій напрямок руху ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, не надав перевагу водію автомобіля «Opel Kadet» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку та 23 березня 2021 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, в районі будинку № 44 по вул. Шевченка с. Павлівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою лівою частиною автомобіля «Opel Kadet», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на смузі руху останнього.
Своїми діями ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 2.9. а), 10.1., 11.3., 19.3. Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «Opel Kadet» ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.
За визначенням, яке міститься у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Зібрані органом досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.
24.06.2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.
Колегія суддів, перевіривши встановлені слідчим суддею обставини кримінального провадження, погоджується з такими висновками.
Так, підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин за обтяжуючих вину обставин - у стані алкогольного сп`яніння, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_7 має закордонний паспорт, у зв`язку з чим може виїхати за межі країни. У нього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, неодружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований. ОСОБА_7 усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, однак вину не визнає, завдані злочином збитки не відшкодував, що свідчить про намір підозрюваного у будь-який спосіб уникнути кримінальної відповідальності.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_7 відомі анкетні дані зазначених осіб та перебуваючи на свободі, він матиме змогу вчинити на них тиск з метою надання неправдивих показань та зміни показань у суді.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху свідчить те, що ОСОБА_7 , допускає грубі порушення ПДР України, а саме перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння допускає небезпечну та агресивну манеру водіння, значно перевищуючи у населеному пункті допустиму швидкість руху 50 км/год., допускає грубі порушення ПДР України, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 15.01.2015 року притягнутий за ч.2 ст.126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; 15.01.2015 року притягнутий за ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; 12.11.2017 року притягнутий за ч.1 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом без посвідчення водія; 12.11.2017 року притягнутий за ч.1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; 15.08.2020 року притягнутий за ч.1 ст. 126 КУпАП, керував транспортним засобом перетнув стоп лінію та не мав чинного страхового поліса ОСЦПВ власників наземного транспортного засобу.
При цьому, обставини, на які покликались захисник в апеляційній скарзі як на підстави можливості застосування менш суворого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, на переконання колегії суддів, не свідчать про те, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зможе запобігти встановленим ризикам.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст. 183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику, а тому апеляційна скарга захисника - задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 червня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4