ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5798/21 Номер провадження 11-сс/814/636/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
власника майна ОСОБА_7
представника
володільця майна адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 червня 2021 року (провадження №1-кс/554/9975/2021),-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року за №0000077, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.
Накладено арешт до його скасування у встановленому законом порядку на: мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим доведено, що наведене вище майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України; необхідність арешту майна та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 червня 2021 та постановити нову ухвалу, якою скасувати арешт, накладений на: мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ГІрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, вилучені за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що: клопотання про арешт вилученого майна повинно було б бути подано у строк не пізніше 25 червня 2021 року (26 червня 2021 року з моменту прийняття постанови про визнання майна речовим доказом), а розглянуто слідчим суддею не пізніше 2 днів з дня надходження до суду 27 (28) червня 2021 року, а тому строк накладення арешту було пропущено, у зв`язку з чим майно має бути негайно повернуто особі, в якої воно було вилучено; майно, на яке накладено слідчим суддею арешт, не має доказового значення у кримінальному провадженні та значення для досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 володіє цим майном на законних підставах та оскаржувана ухвала слідчого судді не містить об`єктивно з`ясованих у судовому засіданні обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що мобільні телефони є доказами у кримінальному провадженні та пов`язані із злочинною діяльністю або придбані внаслідок здійснення злочину.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 червня 2021 року, посилаючись на те, що копію цього судового рішення ОСОБА_7 отримав засобами поштового зв`язку 06 липня 2021 року.
Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч. 3 ст. 395 КПК України передбачено, що якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувану ухвалу слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава постановлено 29 червня 2021 року без виклику ОСОБА_7 та його представника. У справі наявний супровідний лист про направлення ОСОБА_7 копії цієї ухвали, однак докази отримання останнім копії оскаржуваного судового рішення - відсутні. За таких обставин, суд апеляційної інстанції виходить з даних, зазначених апелянтом, щодо дати отримання копії ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 червня 2021 року 06 липня 2021 року.
Апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 , подано до апеляційного суду 07 липня 2021 року, тобто у межах п`ятиденного строку, встановленого ч.3 ст.395 КПК України, що підтверджується вхідним штампом закладу поштового зв`язку на конверті, у якому насіслано таку скаргу.
Отже, апелянтом не пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для поновлення указаного процесуального строку, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який посилаючись на законність судового рішення слідчого судді, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що Відділом СУ ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року за №0000077, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.
23 червня 2021 року старшим слідчим Відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 18 червня 2021 року, проведено обшук домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, що підтверджується протоколом обшуку від 23 червня 2021 року (а.с. 9-12).
24 червня 2021 року старшим слідчим Відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 зазначене вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 лютого 2021 року за №0000077, що підтверджується постановою від 24 червня 2021 року (а.с. 13-14).
30 липня 2021 року начальником відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 , повідомлено ОСОБА_7 про зміну раніше оголошеної підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, захисних чи інших лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненій організованою групою; ч.2 ст.246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, захисних чи інших лісових насадженнях, вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України, а саме у незаконній порубці дерев у лісах, захисних чи інших лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненій повторно, організованою групою.
25 червня 2021 року старший слідчий Відділу СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме на: мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, з метою збереження речових доказів.
29 червня 2021 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене вище майно.
З таким висновком погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною першою, пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею при накладенні арешту на майно з метою необхідності збереження речових доказів, встановлено, що матеріальні об`єкти, які вилучено у ході обшуку домогосподарства за адресою проживання ОСОБА_7 , а саме: мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, встановленим у ст.98 КПК України. При цьому, у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтвердив, що накладення арешту на мобільні телефони пов`язано із встановленням органом досудового розслідування обставин знаходження ОСОБА_7 на місці вчинення злочинів, у яких він підозрюється, а також його телефонних з`єднань з іншими особами у цьому ж кримінальному провадженні, у якому проводились негласні слідчі (розшукові) дії.

У свою чергу, задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши дане клопотання, дослідивши матеріали додані до нього, перевірив дотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України та встановив, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Колегія суддів погоджується з таким висновком й вважає, що мобільні телефони «Samsung», моделі «GT-E1080W» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , та моделі «Galaxy А11» ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , s/n: НОМЕР_5 , з сім-картою оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 ; портативний ручний ліхтарик з кріпленням до голови ТМ «Luxury YJ-1837»; полотна до циркулярної пилки у кількості 16 штук, відповідають критеріям ст.98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та правильно на даній стадії кримінального провадження визнані речовими доказами. Тобто, слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на вказане вище майно, у зв`язку з чим доводи апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на майно є неспроможними.
Щодо доводів апелянта про те, що строк накладення арешту було пропущено, у зв`язку з чим майно має бути негайно повернуто особі, в якої воно було вилучено, то такі доводи є неспроможними з огляду на таке.

У КПК України законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, у відповідності до ч. 7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тобто, у розумінні норм КПК України не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали. Указане також вбачається з абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з якими у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено, а також висновку, якого дійшла колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 23 січня 2020 року у справі №457/1485/13-к, зазначивши, що на речі та документи, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК України не передбачає.
З матеріалів провадження встановлено, що в ухвалі про дозвіл на обшук від 23 червня 2021 року слідчим суддею було надано дозвіл на відшукання майна, на яке накладено арешт слідчим суддею, що попередньо було виявлено та вилучено слідчим у ході обшуку. Таким чином, таке майно не є тимчасово вилученим, у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи адвоката щодо пропуску строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Більш того, з матеріалів провадження встановлено, що слідчий з клопотанням про арешт майна звернувся до слідчого судді 25 червня 2021 року, що підтверджується вхідним штампом місцевого суду (а.с. 17), тобто на 2 день з дня вилучення такого майна під час проведення обшуку (23 червня 2021 року), а тому не може бути пропущеним навіть строк, встановлений в абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, на що посилається апелянт.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
За ч. 3, 5, 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
При обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк.
Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.
Як вбачається із встановлених вище обставин, клопотання слідчого про арешт майна надійшло до Октябрського районного суду м. Полтава 25 червня 2021 року (п`ятниця), а тому останнім днем для його розгляду було 28 червня 2021 року (понеділок), у той час як слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого про арешт майна та постановлено оскаржувану ухвалу 29 червня 2021 року, тобто з одноденним пропуском строку, встановленого ч.1 ст.172 КПК України.
Однак, колегія суддів зауважує, що сплив процесуального строку для постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання про арешт майна не припиняє обов`язку слідчого судді розглянути клопотання по суті, а також не тягне за собою припинення повноважень слідчого судді на прийняття відповідного судового рішення.
Крім того, серед підстав, визначених у ч. 3 ст. 132 та ч. 1 ст. 173 КПК України, з яких слідчий суддя може відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, відсутня така підстава, як недотримання строків розгляду клопотання.
Слід також зазначити, що незалежно від дотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, значення майна як речового доказу для встановлення суттєвих обставин кримінального провадження не втрачається.
До того ж, з аналізу норм КПК України видається, що обов`язок повернення майна власнику прямо пов`язаний із недотриманням саме слідчим строку звернення до слідчого судді із копотанням про арешт майна, а не власне зі строком розгляду слідчим суддею такого клопотання слідчого.
Отже, колегія суддів вбачає у розгляді слідчим суддею клопотання про арешт майна поза межами визначеного строку на один день певне порушення, однак у розумінні ст.412 КПК України воно не є істотним, оскільки не перешкодило та не могло перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Крім того, слід зазначити, що з огляду на вид матеріальних об`єктів, на які накладено арешт, зберігання даних речових доказів не в органу досудового розслідування, не зможе в повній мірі гарантувати збереження їх доказових властивостей та достовірність даних, що містять такі докази.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При цьому, колегія суддів констатує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 29 червня 2021 року (провадження №1-кс/554/9975/2021) без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4