Провадження № 11-сс/811/1437/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:
ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 10 грудня 2020 року про вчинення суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та прийняти нову, якою його скаргу задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що викладені у його заяві відомості про вчинення злочину можуть вважатися фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України. Така заява містить дані, що підтверджують ознаки злочину, а також його мотив, прямий умисел та зацікавленість судді. Крім того, вимоги ст. 214 КПК України чітко передбачають, що слідчий, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та провести необхідні слідчі дії.

В судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явився. На адресу суду надійшло його клопотання про відкладення розгляду справи, однак таке не містить даних про поважність причин неприбуття апелянта до суду. Враховуючи те, що розгляд апеляційної скарги двічі, а саме: 29 грудня 2020 року та 9 лютого 2021 року, відкладався за клопотанням ОСОБА_6 , колегія суддів, з урахуванням ч. 4 ст. 405 КПК України, приходить до висновку, що неявка апелянта не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р(ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 10 грудня 2020 року ОСОБА_6 на адресу Державного бюро розслідувань подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, вчиненого, на думку заявника, суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 , оскільки останній, здійснюючи розгляд цивільної справи №447/1546/19, провадження №2/447/448/2020, відмовив у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: Миколаївська районна державна адміністрації Львівської області, Миколаїська міська рада Львівської області про визнання недійсним договору дарування ОСОБА_9 житлового будинку на АДРЕСА_1 .
За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві обставини, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні про злочин такі дані відсутні, то вони не можуть вважатись даними, що підлягають внесенню в ЄРДР.

Крім того, слідчим суддею взято до уваги також те, що доводи заявника фактично зводяться до незгоди із прийнятим суддею рішенням у справі.

Погоджується з таким висновком слідчого судді і колегія суддів, оскільки, як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, таке зводяться до незгоди із прийнятим суддею рішенням у справі, а тому не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 грудня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4