КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000998 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`яне, Вільшанського р-ну, Запорізької обл., громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 30 січня 2018 року близько 10 год., перебуваючи у своєму автомобілі BMW 520 сірого кольору номерний знак «НОМЕР_1 .641», який знаходився на Гостомельському шосе ( неподалік смт. Гостомель) у м. Києві, використовуючи невстановлений гострий предмет, скоїв умисне вбивство ОСОБА_11 .
Так, у вересні 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 було укладено договір підряду, згідно з яким ОСОБА_5 мав виконати ремонтні роботи у помешканні, яке належить ОСОБА_11 , та остання надала ОСОБА_5 аванс 12000 доларів США. 29 січня 2018 року ОСОБА_5 написав розписку ОСОБА_11 , згідно з якої ОСОБА_5 зобов`язався повернути ОСОБА_11 аванс в сумі 9700 доларів США, оскільки ним матеріали для ремонту куплені не були, гроші зобов`язався повернути до 14 лютого 2018 року.
30 січня 2018 року близько 9 год. ОСОБА_5 на своєму власному автомобілі BMW 520, сірого кольору номерний знак « НОМЕР_1 .641» приїхав до будинку АДРЕСА_2 , де з вказаного будинку вийшла ОСОБА_11 , яка сіла на заднє сидіння у зазначений автомобіль з метою поїздки до кв. АДРЕСА_3 , 140, АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 повинен був показати ОСОБА_11 хід виконаної роботи його бригадою.
Після того, як ОСОБА_11 сіла до автомобіля ОСОБА_5 , останній поїхав в сторону смт. Гостомель в Київській області, при цьому повідомивши ОСОБА_11 про те, що йому необхідно забрати ремонтників з його бригади.
Приблизно о 09.30 год., рухаючись по Гостомельському шосе у м. Києві ( неподалік смт. Гостомель), ОСОБА_5 з`їхав на узбіччя та зупинився, після чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт з приводу того, куди вони їдуть. У ході вказаного словесного конфлікту, ОСОБА_5 , маючи умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , наніс останній удар ліктем своєї руки в область обличчя, після чого невстановленим гострим предметом наніс один удар ОСОБА_11 в область шиї. Після отримання зазначеного поранення ОСОБА_11 похилилась на ліву сторону заднього сидіння, де втратила свідомість і померла. Смерть ОСОБА_11 настала від різаного поранення шиї з ушкодженням магістральної судини шиї, з розвитком крововтрати та шоку.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_11 мертва, ОСОБА_5 вирішив позбавитись тіла, а саме, поїхав до озера неподалік села Горенка в Київській області, де витягнув за руки тіло ОСОБА_13 з автомобіля, залишив на ґрунтовому покритті та зник з даного місця, не повідомляючи нікого.

Цим же вироком цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково:
- стягнут з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 84968 грн. матеріальної шкоди та 500 000 грн. моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено.
Вироком суду вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Не погоджуючись з вироком, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та задовольнити заявлений цивільний позов в частині матеріальної шкоди на суму 17050 грн. та моральну на суму 50000 грн.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що суд не врахував ряд доказів, які вказують на той факт, що саме громадянка ОСОБА_12 почала душити та наносити гострим предметом тілесні ушкодження ОСОБА_5 , і це призвело до появи різаних ран у останнього, що, відчувши загрозу, ОСОБА_5 почав захищатись від нападу і в подальшому це призвело до смерті ОСОБА_12 , яка і спровокувала конфлікт. При цьому апелянт зазначає, що місцевим судом не взято до уваги мотив діяння - захист винною особою охоронюваних прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання, тобто, що ОСОБА_5 захищався від суспільно небезпечного посягання.
Також, на переконання апелянта, у вироку суду не наведено жодних мотивів щодо частково задоволених позовних вимог та не зрозуміло, чому суд задовольнив в такій частині позовні вимоги, оскільки в матеріалах справи є лише дві квитанції про оплату, пов`язану з похороном.
На переконання захисника, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, стягненню підлягає лише 17050 грн.

Потерпілим ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу, в якій останній просить визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вирок суду залишити без змін, задовольнити цивільний позов в частині моральної шкоди на суму 500000грн. та цивільний позов в частині матеріальної шкоди, змінивши вирок в цій частині з суми 84968 грн. на суму 423533 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілого, його представника та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши наявні у справі докази, за клопотанням захисника призначивши та провівши судово-медичну експертизу, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги закону, а висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

За результатами перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції, заслухавши показання самого винного, потерпілого, свідка, дослідивши письмові докази у кримінальному провадженні, обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку належні та допустимі докази.

Зокрема, показання обвинуваченого, який який, не заперечуючи час, місце вчинення злочину, спосіб заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та свою причетність до їх заподіяння, не погодився з кваліфікацією вчиненого злочину та обставин, при яких ним було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_11 , вказавши, що він не мав умислу на вбивство ОСОБА_11 , що причиною конфлікту була неправомірна поведінка останньої. ОСОБА_11 у нього були робочі відносини. Він проводив ремонт в її квартирі. 30 січня 2018 року він під`їхав на власному автомобілі на вулицю Чорнобильську в м. Києві до потерпілої ОСОБА_14 , забрав її, після чого вони разом поїхали до робітників, які проводили у неї ремонт. Коли вони повертали у бік м. Ірпінь, в автомобілі виникла поломка, через що він зупинився і хвилин 5 ремонтував автомобіль. Після цього вони поїхали далі і, проїжджаючи через ліс, у них почався конфлікт. ОСОБА_11 просила повернутися назад. Він зупинився, а ОСОБА_11 схопила його за шию та почала душити. Це відбулося о 10 год. ранку. Він намагався її заспокоїти, заламував їйруки. У нього в цей час в руках опинився гострий предмет, який він забрав у ОСОБА_11 , і яким наніс їй ушкодження. Також він вдарив її ліктем правої руки в голову, а потім повернувся до ОСОБА_11 , яка сиділа на задньому сидінні та вдарив її рукою в обличчя, після чого ОСОБА_11 втратила свідомість, і він побачив біля неї багато крові. Він злякався і, проїжджаючи по Варшавській трасі в м. Києві та не знаючи, що робити, і які дії має вчинити, зупинився перед м. Гостомель, витягнув ОСОБА_11 з автомобіля, а також її речі,та, залишившиїї там, втік з місця. Коли приїхав додому, намагався витерти кров в автомобілі, хотів викликати швидку медичну допомогу, але злякався. Приїхавши додому, він нікому про ці події не розповідав. У подальшому його затримали працівники поліції.

Між тим, з показань потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_15 вбачається, що ОСОБА_5 у квартирі ОСОБА_11 здійснювався ремонт, на що ОСОБА_5 була видана велика сума коштів, а роботи не були проведені, і через це між ОСОБА_14 та ОСОБА_16 виникли конфлікти. У день події ОСОБА_11 поїхала з ОСОБА_16 на об`єкт. Під час поїздки ОСОБА_14 телефонувала своєму сину та свідку ОСОБА_17 , яким говорила, що вони в лісі, їй не комфортно і тривожно, але не пояснювала причини. Потім стало відомо, що ОСОБА_5 вбив ОСОБА_11 .

З висновку експерта № 466 від 9 лютого-16 березня 2018 року встановлено, що при дослідженні трупу ОСОБА_11 виявлені наступні ушкодження:
А) різане поранення шиї: різана рана (рана №1) на передній поверхні шиї в верхній третині, по ходу ранового каналу котрої, ушкоджені м`які тканини шиї, підшкірний м`яз шиї, під`язиково-грудинни м`яз шиї, передня яремна вена, дрібні судини шиї;
Б) різана рана на правій кисті (рана №2), різана рана на лівій кисті (рана №3)
В) подряпина на підборідді.
Враховуючи характер та зовнішній вигляд ушкоджень, інтенсивність та окраску крововиливів в ділянках ушкоджень, дані судово-гістологічного дослідження (відсутність клітинної реакції в ділянках ушкоджень), слід вважати, що: ушкодження в п.п.ІА), Б), В) виникли в короткий проміжок часу, який становить до 30-40 хвилин до настання смерті, від дії гострого предмету маючого ріжучі властивості.
Ушкодження, описане в п.1.А), має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя різане поранення шиї з ушкодженням магістральної судини шиї, крововтратою та шоком) та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Ушкодження, описані в п. 1. Б), мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та не знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті.
Ушкодження, яке описано в п.1. В), має ознаки легкого тілесного ушкодження та не знаходиться у причинному зв`язку з настанням смерті.
2( 2,3,8). Смерть ОСОБА_11 ,1968 року народження, настала від різаного поранення шиї, з ушкодженням магістральної судини шиї, з розвитком крововтрати та шоку, на що вказує: вищеописане ушкодження в п. 1А); нерівномірне понижене кровонаповнення судин внутрішніх органів; деліпідізація спонгіоцитів наднирника вогнищево; «світлі» клітини Краєвського в печінці; деякі ознаки шунтування кровотоку в нирці.
Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ на момент дослідження трупа уморзі, причину смерті, а також умови та місцезнаходження трупа до моменту його виявлення, промерзання трупу, слід вважати, що ймовірна давність настання смерті може становити біля 9-10 діб з моменту дослідження трупа в морзі.

3(6). Після отримання ушкоджень ОСОБА_11 прожила короткий проміжок часу, котрий становить 30-40 хвилин, та могла скоювати активні дії.
4(7). При судово-токсилогічному досліджені крові від ОСОБА_11 , 1968 року народження не було виявлено спиртів чи наркотичних речовин, що свідчать про те, що на момент отримання тілесних ушкоджень вона була тверезою(ас. 176-180 т.1).

Крім того, суд першої інстанції надав належну оцінку й іншим письмовим доказам, які під час судового розгляду в суді першої інстанції сторони кримінального провадження не ставили під сумнів.

Так судом враховані дані, які містяться у рапорті старшого о/у ВКП Святошинського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 від 6 лютого 2018 року про надходження заяви від гр. ОСОБА_19 про відсутність з 4 лютого 2018 року її дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та про проведення оперативно розшукових заходів та викриття в результаті розгляду заяви гр. ОСОБА_19 - гр. ОСОБА_5 , який зізнався у вбивстві гр. ОСОБА_11 та місцезнаходженні трупа(ас.108 т.1).

Судом першої інстанції досліджено та наведено у вироку дані заяви ОСОБА_5 про надання добровільної згоди на проведення огляду його автомобіля BMW 520 сірого кольору номерний знак «JTV.641» (ас.109 т.1,).

Суд першої інстанції безпосередньо дослідив на предмет допустимості й обґрунтовано послався у вироку на дані, що містяться у:
- протоколі огляду автомобіля та схемі до протоколу огляду місця події з фототаблицями, на яких зображено орієнтуюче зображення місця події (панорама), автомобіль, йогомісцезнаходження та наявність у середині автомобіля плям бурого кольору, які виявлені під обшивкою задніх сидінь в салоні автомобіля, компакт-диску з відеозаписом до вказаного протоколу огляду( ас. 110-123 т.1).
- протоколі огляду місця події від 6 лютого 2018 року, згідно з яким ОСОБА_5 уприсутності понятих сів в автомобіль «VW», вказав напрям руху його автомобіля з ОСОБА_11 , його конфлікт з нею, місце, де він залишив ОСОБА_11 після спричинення їй тілесних ушкоджень, та відеозаписах до вказаного огляду місця події ( ас. 123-132 т.1);

- протоколі огляду трупа від 6 лютого 2018 року, об`єктом якого є ОСОБА_11 , яка має ознаки насильницької смерті, план-схемі розташування таких ушкоджень на трупі ОСОБА_11 , а саме передній зоні шиї, долонної зони кисті, схемі до вказаного протоколу огляду місця події, ілюстрованих таблицях до вказаного протоколу, згідно з якими в Київській області біля села Горенка на полі знайдено труп жінки з нанесеними ранами, речовину бурого кольору, сліди протектора автомобіля, речі ОСОБА_11 зі слідами бурого кольору (ас. 133-150 т.1);
- протоколі додаткового огляду місця події (трупа) ОСОБА_11 у приміщенні Київського бюро судово-медичної експертизи від 9 лютого 2018 року та план-схемі розташування тілесних ушкоджень на трупі (до вказаного протоколу огляду місця події), на яких зазначено розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , - рана на правій руці між великим та вказівним пальцем, рана на праві руці між великим та вказівним пальцями, рана на шиї у вигляді порізу ( ас. 151-158 т.1);

- протоколі огляду місця події від 6 лютого 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_20 надав документи: договір підряду між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 на виконання ремонтних робіт, які підтверджують договірні відносини між обвинуваченим та загиблою ( ас. 159-161 т.1);
Крім того, на підтвердження встановлених під час судового розгляду обставин суд поклав у вирок дані:
- висновку експерта № 10-1/342 від 12 березня 2018 року, згідно з яким на наданих на дослідження камінні та фрагментах рослин (у постанові слідчого «змив речовини бурого кольору під №1»), виявлено кров людини. Встановлені генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, та зразка крові ОСОБА_11 складає 1.68х10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 5,97х10-32 осіб ( ас.197-205 т.1);
- висновку експерта № 10-1/343 від 12 березня 2018 року, згідно з яким на наданих на дослідження камінні та фрагментах рослин ( у постанові слідчого « змив речовини бурого кольору під №2»), виявлено кров людини. Встановлені генетичні ознаки ( ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, та зразка крові ОСОБА_11 складає 1.96х10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 5,09х10-34 осіб (ас.208-216 т.1);
- висновку експерта № 10-1/339 від 12 березня 2018 року, згідно з яким на наданих на дослідження камінні та фрагментах рослин ( у постанові слідчого «змив речовини бурого кольору під №3»), виявлено кров людини. Встановлені генетичні ознаки ( ДНК-профіль) слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові, виявлених на камінні та фрагментах рослин, та зразка крові ОСОБА_11 складає 2.84х10-37. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше ніж у 1 з 3,52х10-36 осіб ( ас.219-227 т.1);
- висновку експерта № 10-1/341 від 20 березня 2018 року, згідно з яким у наданих на дослідження змивах автомобіля, а саме: з керма (об`єкт №1) виявлено клітини з ядрами; коробки передач, лівої передньої ручки дверцят, правої передньої ручки дверцят, правої задньої ручки дверцят, лівої задньої ручки дверцят, виявлено поодинокі клітини з ядрами; лівої задньої ручки дверцят виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами. Встановлені генетичні ознаки ( ДНК-профілі) слідів крові та поодиноких клітин з ядрами у змиві із лівої задньої ручки дверцят автомобіля та клітин з ядрами у змиві з керма автомобіля, які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та поодиноких клітин з ядрами виявлених у змиві із лівої задньої ручки дверцят автомобіля не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 .
Походження слідів крові та поодиноких клітин з ядрами, виявлених у змиві із лівої задньої ручки дверцят, від ОСОБА_5 виключається.
Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з керма автомобіля збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених у змиві з керма автомобіля та зразка букального епітелію ОСОБА_5 , складає 2,72x10-39. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3, 68 x10-16 осіб.
Генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та поодиноких клітин з ядрами, виявлених у змиві із лівої задньої ручки дверцят автомобіля, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак слідів крові та поодиноких клітин з ядрами, виявлених у змиві із лівої задньої ручки дверцят автомобіля,та зразка крові ОСОБА_11 складає 1,16 x10-17. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 8,66 x10-16 осіб.
Генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змиві з керма автомобіля не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 .
Походження клітин з ядрами у змиві з керма автомобіля від ОСОБА_11 виключається ( ас.230-244 т. 1).

Однак, обвинувачений та захисник посилались на те, що у ОСОБА_5 був відсутній умисел на умисне вбиство ОСОБА_11 , що його дії були пов`язані із захистом від нападу ОСОБА_11 на нього.
Проте, зважаючи на характер та спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, які безумовно спричинили смерть ОСОБА_11 , поведінку обвинуваченого відразу після заподіяння таких ушкоджень, а саме те, що він приховав сліди злочину (вирішив позбавитись тіла, а саме, вивіз ще живу ОСОБА_11 до озера неподалік села Горенка в Київській області, де витягнув її за руки з автомобіля та залишив у безлюдному місці, що позбавляло її шансу вижити чи, принаймні, отримати будь-яку допомогу, та зник з даного місця, а у подальшому змив кров потерпілої в салоні автомобіля), суд першої інстанції дійшов висновку, що ці доводи захисту не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показанями потерпілого, свідка та сукупністю досліджених в судовому засіданні доказами.
Також судом визнані безпідставними доводи обвинуваченого про, нібито, протиправну поведінку загиблої, яка спровокувала конфлікт між ними, оскільки самим обвинуваченим визнано, що в день його зустрічі з потерпілою відносини в них не були конфліктними, він згодився відвезти потерпілу на місце виконання ремонтних робіт саме за її проханням, натомість, він за власною ініціативою змінив маршрут руху, що і стало причиною хвилювань з боку потерпілої, про що вказував потерпілий та свідок, однак, він не реагував на її зауваження, і пояснити таку свою поведінку обвинувачений в судовому засіданні не зміг.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи таке.

Так, під час апеляційного розгляду і обвинувачений, і захисник наводили такі ж самі доводи на захист обвинуваченого з посиланням на висновок експерта № 311 від 26 лютого 2018 року та висновок спеціаліста, які досліджувались судом першої інстанції під час розгляду справи, проте, будь-якої оцінки вказаним доказом судом першої інстанції не надано.

При цьому в суді апеляційної інстанції обвинувачений вказав про те, що він отримав тілесні ушкодження, захищаючись від нападу ОСОБА_11 . Він зупинив автомобіль, сидів за кермом на водійському сидінні, ОСОБА_11 - сиділа на задньому пасажирському сидінні посередині. Він по відношенню до ОСОБА_11 сидів спиною, бачачи її в дзеркало. ОСОБА_11 схопила правою рукою його за шию, як йому здається, пальцями. Коли він почав відштовхувати її руку, то отримав від ОСОБА_11 в ліву руку удар гострим предметом, як раз в той час розвертаючись до неї. Як йому здається, удар був нанесений ОСОБА_11 лівою рукою. Він побачив на собі кров, а в її руках побачив, що щось блищить. Він, продовжуючи сидіти на водійському сидінні, розвернувшись в бік ОСОБА_11 так, що правим плечем торкався спинки сидіння, майже на 180 градусів, хотів зловити руку ОСОБА_11 , заспокоюючи її. Потім він отримав другий удар в палець та там були ще дрібні порізи. Це була на правій руці. Потім він побачив ще це було щось типу скальпеля з манікюрного набору. Під час нанесення йому ударів, як йому здається, оцей предмет у ОСОБА_11 був у правій руці. Більш точно сказати не може, оскільки не звертав увагу. Коли він ловив руки ОСОБА_11 , остання уверталася, і потрапила вона сама собі в шию, вивертаючи та забираючи руки від нього. Він одразу цього не збагнув, куди саме вона потрапила. Потім дізнався. Куди точно, сказати не може. Якою рукою вона сама собі нанесла поранення, сказати не може. Було багато крові. Після цього вона лягла на сидіння на лівий бік. Спочатку були хрипи, а потім вона заспокоїлась. Він думав, що вона померла. Скальпель він викинув. Звідки у потерпілої інші ушкодження, не знає.

Згідно з висновком експерта № 311 від 26 лютого 2018 року, при проведенні експертизи ОСОБА_5 було зазначено про те, що 30 січня 2018 року приблизно о 10.00, коли сидів за кермом автомобіля, ОСОБА_11 , сидячи на задньому пасажирському сидінні, стискала рукою шию, скальпелем ушкодила руки. Наносив удари ОСОБА_11 кулаком та ліктем, відібравши скальпель, наніс ним удар в ділянку шиї. За меддопомогою звертався до травмпункту м. Буча. 5 лютого 2018 року приблизно о 11.00 з приводу вказаних подій звернувся до Святошинського УП, співробітники поліції тілесних ушкоджень не наносили. В ніч з 5 на 6 лютого 2018 року разом з співробітниками поліції шукали тіло ОСОБА_11 в лісі - гілками дерев ушкодив шию.
За результатами проведення експертизи у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження
а) п`ять саден - на переднє-боковій поверхні шиї в середній третині;
б) колото-різана наскрізна рана - на долонно-зовнішній поверхні нігтьової фаланги 5 пальця правої кисті;
різана рана - на долонній поверхні лівої кисті в проекції середньої третини 4 п`ясної кістки з переходом на задню поверхню променево-зап`ясного суглобу.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вказані в підпункті а) даних «Підсумків» тілесні ушкодження утворилися внаслідок п`ятикратної дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились; вказані в підпункті б) «Підсумків» тілесні ушкодження - від двократної дії гострого (гострих) предмету (предметів), якому (яким) притаманні колюче-ріжучі властивості. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово- медичного огляду 7 лютого 2018 року та даних отриманої медичної документації - можна вважати спроможним строк утворення зазначених в підпункті б) даних «Підсумків» тілесних ушкоджень у вказаний в описовій частині даної Постанови термін, тобто 30 січня 2018 року. Мінімально вірогідні строки утворення вказаних в підпункті а) «Підсумків» тілесних ушкоджень складають 1-2 доби до моменту проведення судово-медичного огляду.
Об`єктивна експертна оцінка послідовності спричинення тілесних ушкоджень можлива шляхом проведення слідчого експерименту за участі усіх учасників події (ас. 186-189 т.1).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та позиції сторони захисту апеляційним судом за клопотанням сторони захисту призначена судово-медична експертиза.

Згідно з висновком експерта № 031-19-2021 від 9 березня 2021 року після вивчення, аналізу та синтезу даних наданої документації, враховуючи дані, які отримані під час проведення цієї експертизи (медико-криміналістичні), експертна комісія прийшла до наступних підсумків:
Тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 станом на 7 лютого 2018 року, а саме наскрізне колото-різане поранення на нігтьовій фаланзі 5 пальця правої кисті та різана рана на долонній поверхні лівої кисті (враховуючи їх локалізацію - кисті, та морфологічні властивості - рана на правій кисті на тлі синця, обидві рани вкриті бурими кірками, що розташовані вище рівня оточуючих тканин та відшаровуються по периферії), утворились від дії гострого предмету, якому притаманні ріжучі та колото-ріжучі властивості (на кшталт клинка ножа), в тому числі і 30 січня 2018 року, і утворення даних ушкоджень:
- може відповідати обставинам, викладеним ОСОБА_5 під час проведення з ним 7 лютого 2018 року слідчого експерименту - внаслідок як захисту від нанесених ударів, так і внаслідок захвату (спроб захвату) клинка ножа «з метою його отримання»;

- може відповідати обставинам, викладеним ОСОБА_5 під час дачі показань в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду - внаслідок захисту від нанесених ударів.
Тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 станом на 7 лютого 2018 року, а саме п`ять саден на переднє-боковій поверхні шиї в середній третині (враховуючи їх морфологічні властивості - подовоєна форма з шириною 0,1 см, поверхня саден вкрита кірками підсохлої крові),утворились від дій тупого(тупих) предмету(предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими не можуть бути краї нігтьових пластинок пальців кистей людини, і які утворились не більш ніж за 1-2 доби до 7 лютого 2018 року, тобто:

- утворення даних ушкоджень не відповідає обставинам, які викладені ОСОБА_5 і під час проведення з ним 7 лютого 2018 року слідчого експерименту, і під час дачі показань в суді першої інстанції, і під час апеляційного розгляду;
- утворення даних ушкоджень може відповідати обставинам, які зазначені ОСОБА_5 під час його огляду 7 лютого 2018 року в межах проведення судово-медичної експертизи: «в ніч з 5 на 6 лютого 2018 року разом з співробітниками поліції шукали тіло ОСОБА_11 в лісі - гілками дерев ушкодив шию».
Тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_11 , а саме:
- різана рана на передній поверхні шиї та різана рана на правій кисті - утворились від дії гострого предмету, якому притаманні ріжучі властивості предмету (на кшталт леза клинка ножа);
- різана рана на лівій кисті (з наявністю біля одного з країв рани двох клапотів шкіри трикутної форми) - утворилась від дії гострого предмету, якому притаманні ріжучі та колото-ріжучі властивості (на кшталт клинка ножа)',
- подряпина на підборідді - утворилась від дії гострого предмету (на кшталт вістря леза клинка ножа).
Приймаючи до уваги вище наведене, з урахуванням встановленого механізму утворення різаної рани на шиї ОСОБА_11 - від двократної дії гострого предмета, що має ріжучі властивості, в напрямку справа наліво відносно тіла потерпілої(за умов розташування ОСОБА_11 та нападника в положенні «обличчя до обличчя», рух руки нападника, в якій був гострий предмет, при спричиненні різаної рани відбувся двіі зліва направо відносно положення тіла нападника (справа наліво відносно тіла потерпілої), все це дозволяє:
- вважати про можливість утворення різаної рани на правій кисті при захисті від нанесених ударів;
- стверджувати про утворення різаної рани на лівій кисті при захисті від нанесених ударів;
- стверджувати про неможливість утворення всіх тілесних ушкоджень, у тому числі різаної рани на шиї, при обставинах, які викладені ОСОБА_5 і під час проведення з ним 7 лютого 2018 року слідчого експерименту, і під час дачі показань в суді; першої інстанції, і під час апеляційного розгляду (ас. 2-27 т.4).

З огляду на наявну у справі сукупність доказів, у тому числі висновок експерта № 031-19-2021 від 9 березня 2021 року, яким встановлено механізм утворення різаної рани на шиї ОСОБА_11 - від двократної дії гострого предмета, що має ріжучі властивості, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано визнав версію обвинуваченого про вчинення вбивства під час захисту від нападу ОСОБА_11 непереконливою.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 337 КПК України всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, у зв`язку з чим дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - в умисному вбивстві ОСОБА_11 - за обставин, викладених у вироку, з наведенням у вироку доказів, на яких ґрунтується такий висновок суду, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків судів про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та правильність кваліфікації його дій.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині неправильного вирішення судом першої інстанції цивільного позову потерпілого, то колегія суддів вважає вказані доводи необгрунтованими.
Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як встановлено з матеріалів провадження, у зв`язку з умисним вбивством ОСОБА_5 доньки потерпілого ОСОБА_9 останнім подано цивільний позов з доповненнями, в яких наведене відповідне обгрунтування про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди 5080292 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 млн. грн. (ас. 61-83 зв. т.1)

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
За результатами розгляду цивільного позову у вказаному кримінальному провадженні суд першої інстанції дійшов висновку, що діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_9 заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка підлягає до задоволення частково, а саме на доведену документально матеріальну шкоду на суму 84968 грн. (9155 + 5550 + 33400 + 1165 + 2550 + 3000 + 14500 + 417 + 256 + 1911 + 102 + 357 + 259 + 627 + 647 + 566 + 606 витрати на поховання та у зв`язку з цим) та 500000 грн. моральної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за його необгрунтованістю.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, з огляду на таке.
Відповідно до статті 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» похованням померлого є комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, потерпілим документально підтверджені матеріальні витрати на поховання доньки та додаткові витрати, пов`язані з цим, а тому, на переконання колегії суддів, місцевим судом прийнято законне рішення про стягнення з обвинуваченого в рахунок відшкодування потерпілому заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 84968 грн. (ас. 63-71 зв. т.1).
При цьому колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди обгрунтовано не взято до уваги виплачені потерпілим грошові кошти (розрахунок) працівникам за виконані ремонтні роботи (ас. 72-73зв., 81 1), витрати на придбання розходного матеріалу та проведення ремонтних робіт (ас. 74-78зв., 82-83 т.1), витрати на лікування самого потерпілого, його дружини, онука (ас. 62-67 т.1), проживання певних осіб (ас. 69 т.1), а також не підтверджена документально оплата вартості виготовлення та встановлення пам`ятника, як і розрахунки потерпілого про можливі витрати на майбутнє на лікування, навчання та проживання онука.
За таких обставин рішення суду в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у визначеному розмірі грунтується на вимогах закону та досліджених у справі доказах.

Окрім того, колегія суддів враховує, що стаття 16 ЦК України закріплює, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав передбачене Цивільним кодексом України, Конституцією України та багатьма іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України у п.3 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При цьому колегія суддів приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним.
Отже, на думку колегії суддів, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.
З огляду на те, що вбивство доньки потерпілого спричинило та продовжує спричиняти йому душевні та фізичні страждання з приводу втрати дитини, що порушило його нормальний спосіб життя, призвело до непоправних наслідків, які потерпілим були обгрунтовані під час розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з обвинуваного в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому 500 тис.грн., враховуючи рівень, характер, тривалість, обсяг душевних та психічних страждань, тяжкості вимушених змін у житті потерпілого, а також - вимоги співразмірності, розумності і справедливості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду є законним та обгрунтованим, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга а захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня2020 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2