Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3656/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.303 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Житомир

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Житомирі матеріали судового за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000937 від 25.06.2016 року за ч.1 ст.185 КК України на постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 липня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000937 від 25.06.2016 року за ч.1 ст.185 КК України на постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчий, після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, дійшов правильних висновків у кримінальному провадженні, а постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах процесуального закону і матеріалах кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, а скаргу на постанову слідчого Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про закриття кримінального провадження № 0000937 від 25.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, задовольнити. Посилається на те, що зазначене рішення суду ухвалено при неповно з`ясованих обставинах справи та без урахування доданих ним до скарги на постанову слідчого свідоцтва про право на спадщину та витягу про державну реєстрацію прав, які залишилися не дослідженими як документи. Зазначає, що слідчим суддею залишено поза увагою те, що слідчим поліції у порушення вимог ст. 9 КПК України не досліджено всебічно, повно і неупереджено обставини кримінального провадження, не виявлено обставин, які викривають умисел підозрюваних, свідомо допущені ними незаконні дії, не надано належної правової оцінки кримінальному правопорушенню, у зв`язку з чим він звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000937. Вказує, що під час досудового розслідування слідчим залишено поза увагою питання встановлення власника викраденого майна. Крім того у ході здійснення кримінального провадження не вирішено питання щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Незважаючи на те, що він є власником викраденого майна, його безпідставно слідчим не визнано потерпілим, не допитано в якості потерпілого, не повідомлено про результати досудового розслідування та не надіслано постанову про закриття кримінального провадження. Більше того, при письмовому зверненні до Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області згідно ст. 56 КПК України та у порядку ст.221 КПК України надати йому як потерпілому матеріали досудового розслідування для ознайомлення отримано письмову відповідь від 25.06.2021 про те, що його не визнано потерпілим та він не має права на отримання постанови про закриття вказаного кримінального провадження. Стверджує, що фактично викрадене майно належить йому на праві спадщини за законом відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.02.2011 № 96 та витягу про державну реєстрацію прав КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради» від 07.02.2011 № 28911402. Отже, він є особою, яка безпосередньо потерпіла від чинення зазначеного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив проводити розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Прокурор надіслала заяву про розгляд матеріалів провадження без її участі в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно, ретельно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому в силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На думку колегії суддів, слідчий при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, а слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не в повному обсязі дотрималися вказаних вимог закону, висновки слідчого судді про те, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження вмотивована та законна, не відповідають фактичним обставинам по справі, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, заявник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття від 28.12.2017 року по кримінальному провадженні №0000937 від 24.06.2016 року за ч.1 ст.185 КК України, вказуючи, що постанова слідчого винесена без врахування обставин справи та є передчасною, висновок якої суперечать кримінально-процесуальному законодавству.

Слідчим суддею під час розгляду скарги ОСОБА_6 встановлено, що 28.12.2017 року старшим слідчим Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000937 від 24.06.2016 року. Мотивами такого рішення слідчим зазначено те, що в ході досудового розслідування проведено подвірний обхід сусідніх будинків та вулиць, перевірено місцевість на наявність камер, яких виявлено не було, з допитів свідків вказаної події стало відомо, що про крадіжку нікому нічого невідомо, будь-яких транспортних засобів поблизу будівлі ніхто не бачив, хто міг вчинити крадіжку нікому невідомо. При цьому не було встановлено документального підтвердження права власності та походження майна. Зазначені обставини, що на думку слідчого, унеможливлюють визначення потерпілої сторони та подальше встановлення вартості та розміру матеріального збитку та встановлення складу кримінального правопорушення.

З даним обгрунтуванням погодився слідчий суддя.

Однак зазначені висновки слідчого та слідчого судді не відповідають фактичним обставинам в кримінальному провадженні, і твердження про те, що досудове розслідування проведено з достатньою повнотою, є на думку колегії суддів хибними.

Так дійсно відомості про вчинення даного злочину внесено 24.06.2016 до ЄРДР за №0000937 за заявою ОСОБА_6 , який є братом скаржника ОСОБА_5 . І саме заявника ОСОБА_6 визнано потерпілим, а ОСОБА_5 було допитано у якості свідка.

Разом з тим з протоколу допиту ОСОБА_5 у якості свідка від 27.07.2016 вбачається, що він вже на даній стадії повідомляв, що домогосподарство належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_6 лише приглядає за домогосподарством, в даному свідоцтво зазначено про право власності в тому числі і на огорожу.

Крім того з протоколу огляду місця події від 23.06.2016 вбачається, що викрадено було 13 стовбців, однак аналогічні стовбці також залишилися в огорожі.

З огляду на зазначені обставини висновки слідчого щодо не встановлення документального підтвердження права власності та походження майна, та неможливості з огляду на вказане, визначення потерпілої сторони та подальше встановлення вартості та розміру матеріального збитку та встановлення складу кримінального правопорушення вбачаються безпідставними та передчасними.

Крім того вбачається незрозумілим рішення слідчого про визнання потерпілим саме ОСОБА_6 , постанови про визнання потерпілим з викладенням мотивів такого рішення матеріали кримінального провадження не містять, відсутні також будь-які процесуальні документи, які б свідчили про намагання слідчого встановити вартість викрадених стовпців, з огляду на наявність аналогічних, встановити наявність на відповідній території транспортних засобів, за допомогою яких можливо було вчинено крадіжку.

На зазначені обставини слідчий суддя належної уваги не звернув та ухвалив рішення без належного обґрунтування, яке не в повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Таким чином доводи апелянта про неповноту досудового розслідування знайшли часткове підтвердження, не дивлячись на те, що формально скаржник з огляду на процесуальний статус свідка не має права на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження. При цьому апеляційний суд також бере до уваги ту обставину, що слідчим суддею, не дивлячись на зазначене, скаргу ОСОБА_5 прийнято до розгляду та розглянуто по суті, і апеляційний суд повинен переглянути таке рішення та також ухвали своє по суті як апеляційної скарги, так і самої скарги на постанову про закриття кримінального провадження..

Підсумовуючи наведене, колегія суддів відповідно до положень ст.ст. 407, 409, 410 КПК України приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_8 необхідно задовольнити, постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 28.12.2017 року скасувати.

Керуючись ст.ст. 404, 406, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.07.2021 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову слідчого від 28.12.2017 про закриття кримінального провадження №0000937 від 25.06.2016 року за ч.1 ст.185 КК України скасувати.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: