Номер провадження: 11-сс/813/989/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Одеса

Одеській апеляційний у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 12.05.2021 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 3 ст.204 КК України,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 12.05.2021 року, було задоволено клопотання слідчого з ОВС 2 ВРКП СУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на предмети та речі, вилучені 26.04.2021 в ході проведення обшуку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважав, що є достатньо підстав вважати, що зазначені предмети та речі є предметом злочину та містять відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, про що свідчить місце їх вилучення та кількісні і якісні характеристики вилученого майна, які в сукупності вказують на імовірний зв`язок із інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що:

- клопотання про арешт майна було розглянуто без участі власника майна, що призвело до порушення право власника майна на захист;

- клопотання слідчого надійшло до суду із порушенням строку визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки обшук було проведено 26.04.2021 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 30.04.2021 року;

- в оскарженій ухвалі не зазначено, яке відношення мають вилучені в житловому будинку ОСОБА_7 грошові кошти до кримінального провадження. Слідчим не надано доказів того, що ці кошти є предметом злочину.

За таких обставин, адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 12.05.2021 року, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого в частині накладання арешту на грошові кошти на загальну суму 158 000 грн.

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні адвокат, який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі оспорюється ухвала слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 12.05.2021 року в частині накладання арешту на грошові кошти на загальну суму 158 000 грн, то апеляційний суд не переглядає оскаржену ухвалу слідчого судді в частині накладання арешту на інші предмети та речі, які були арештовані вказаною ухвалою.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК один із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Так, в клопотанні слідчого, в обґрунтування вимог арешту майна зазначено, що СУ ГУ ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 3 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на території Одеської області тривалий час здійснює зберігання, виготовлення з метою подальшого збуту на території країни фальсифікованих підакцизних товарів - алкогольних напоїв. Незаконно виготовлена алкогольна продукція, виготовляється без будь-яких дозвільних документів та спричинила отруєння у гр. ОСОБА_11

26.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_12 від 23.04.2021 (Справа №522/21403/20; провадження №1-кс/522/3887/21) проведено обшук житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в ході якого було вилучено незаконно виготовлені підакцизні товари (алкогольні напої), сировину, обладнання, грошові кошти - на загальну суму 158 000 гривень, мобільні телефони, банківську картку, які зазначено в протоколі обшуку від 26.04.2021.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому були досліджені матеріали провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про накладення арешту на майно, зазначене в ухвалі, слідчий суддя послався на те, що зазначені предмети та речі є предметом злочину та містять відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПКУ, про що свідчить місце їх вилучення та кількісні і якісні характеристики вилученого майна, які в сукупності вказують на імовірний зв`язок із інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Аналізуючи зазначені у клопотанні фактичні обставини справи, які встановлені органом досудового розслідування, можливо припустити, що грошові кошти - на загальну суму 158 000 гривень, які вилучені під час обшуку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_10 , можуть бути отриманні саме від реалізації фальсифікованих підакцизних товарів алкогольних напоїв, а тому відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, і можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тому, ці обставини, на думку апеляційного суду потребують додаткової перевірки під час досудового розслідування, що вказує на обґрунтованість клопотання слідчого в частині накладення арешта на це майно.

Слід звернути увагу, що під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , підтвердив, що ОСОБА_10 користувався житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо наявності підстав для накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Доводи апелянта про те, що в порушення ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна розглядалось слідчим суддею без участі власника майна, особи в якої тимчасово вилучалось майно, є слушними, однак апеляційним судом створені всі умови для відновлення та реалізації права на захист та доступу до суду власника майна.

Посилання апелянта на те, що клопотання слідчого надійшло до суду із порушенням строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України, не знайшли свого підтвердження, оскільки клопотання слідчого датовано 27 квітня 2021 року та скеровано до Приморського районного суду поштовим зв`язком ПАТ «Укрпошта». Згідно акту Приморського районного суду м. Одеси зазначене клопотання надійшло до суду 30.04.2021 року.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.

Ухвала слідчого судді за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, - без задоволення.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 12.05.2021 року, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000009 від 17.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 3 ст.204 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4