Єдиний унікальний номер: 379/542/21
Провадження № 1-кп/379/85/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження № 0000054, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Журавлиха Ставищенського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 13.06.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців, 22.08.2019 звільненого у зв`язку з відбуттям покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи раніше судимим, а саме вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2014 року за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців, 22.08.2019 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, в липні 2020 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 вирішив викрасти металеві швелери, які належать ОСОБА_6 , з метою подальшого їх продажу. Того ж дня ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , необізнаною в злочинних діях ОСОБА_4 , прибув до садиби, яка на праві власності належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 того ж дня, перебуваючи на території садиби, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, користуючись відсутністю власника будинку та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, зайшовши на частково огороджену територію даної садиби, що за адресою: АДРЕСА_1 , та поряд з господарським приміщенням викрав два металеві швелери «20» довжиною по 1,5 м, які належали ОСОБА_6 .. З викраденими металевими швелерами ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 , необізнаною в злочинних діях ОСОБА_4 залишив садибу та розпорядився ними на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта від 25.05.2021, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість одного метра бувшого у використанні металевого швелера «20» на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 01-31.07.2020, становила 368 (триста шістдесят вісім) гривень 75 копійок.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1106 (одна тисяча сто шість) гривень 25 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, погодився з усіма фактичними обставинами справи та суду показав, що у липні 2020 року, точної дати та часу не пам`ятає, у нього захворіла дочка і йому терміново потрібні були гроші. На той час він не мав роботи, а тому вирішив викрасти з території сусіднього домоволодіння по АДРЕСА_2 металеві швелери та здати їх. З цією метою він вільно зайшов у двір до сусіда, оскільки на той час їхні двори не були відмежовані огорожею, та взяв звідти два металеві швелери. Виносити швелери йому допомогла дружина ОСОБА_10 , яка не знала про те, що він вчиняє крадіжку, а просто виконала його прохання про допомогу, він їй нічого не розповідав. В подальшому він зателефонував своєму знайомому, який займається металобрухтом, той приїхав і забрав у нього ці швелери, сплативши за них 1050 грн. Виручені кошти він витратив на ліки для дочки. У скоєному щиро кається, усвідомлює, що зробив неправильно, пояснює свій вчинок тим, що він вчинив так у скруті. Завдану майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 він повністю відшкодував, сплатив останньому 1200,00 грн, вибачився перед ним, потерпілий не має до нього жодних претензій. Зазначив, що на даний час має роботу без офіційного оформлення, йому необхідно утримувати двох малолітніх дітей і дружину, яка перебуває у декретній відпустці, просив його суворо не карати.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним поза розумним сумнівом, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд розглянув обвинувальний акт в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України. Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом визнається його щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що за матеріалами кримінального провадження він не працевлаштований; раніше судимий 13.06.2014 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців, 22.08.2019 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має місце реєстрації, за місцем реєстрації та проживання характеризується задовільно; одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної фахівцем (з питань соціальної роботи з суб`єктами пробації) Таращанського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_11 13.07.2021, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби та психотропні речовини не вживає, сварок не чинить, насильства в сім`ї не застосовує. Ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Кримінальним правопорушенням ОСОБА_6 завдана майнова шкода у загальному розмірі 1106 (одна тисяча сто шість) гривень 25 копійок, яка ОСОБА_4 відшкодована потерпілому у повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 65-67, 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, ст.ст. 366-368, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Вирок проголошено 14 липня 2021 року о 16 годині 30 хвилин негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Головуючий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1