Справа № 278/2404/20
В И Р О К
Іменем України

22 березня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ушомир Коростенського району Житомирської області, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

26 червня 2020 року близько 17 год. 15 хв. біля в`їзду до території ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС", що по вул. Бориса Тена, 2-А, в с. Зарічани Житомирського району та області під час конфлікту з поліцейськими Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області: начальником сектору реагування патрульної поліції № 2 капітаном поліції ОСОБА_7 та інспектором сектору реагування патрульної поліції № 2 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , який виник з приводу оформлення останніми протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) стосовно ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою, обутою у взуття, в область живота, чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження у вигляді садна на животі.
З метою перевірки вказаних обставин судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з яких оцінено з точки зору належності, допустимості й достовірності.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому діянні не визнав та показав, що за вищевказаних обставин він перебував біля воріт на території ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС" та бачив, як вказані поліцейські саджали до службового автомобіля працівника вказаного товариства ОСОБА_9 для складання протоколу через те, що останній був без захисної маски. В цей час один із вказаних працівників поліції (як згодом з`ясувалось ОСОБА_7 ) підійшов до нього та висунув незаконну вимогу вдягнути захисну маску, а після того, як обвинувачений увімкнув відеозапис на мобільному телефоні, ОСОБА_7 зірвав з воріт товариства попереджувальну табличку та кинув її в бік ОСОБА_5 , а коли останній намагався її підняти, ОСОБА_7 без попередження про застосування фізичної сили наніс йому удар по внутрішній поверхні лівого плеча. Захищаючись, обвинувачений відштовхнув ОСОБА_7 , на що останній вчепився в ОСОБА_5 обома руками та намагався повалити його на землю, однак у нього це не вийшло, і він почав наносити обвинуваченому удари. ОСОБА_5 повторно відштовхнув ОСОБА_7 та почав рух до воріт товариства, однак останній продовжував наближатися до ОСОБА_5 , а тому він, захищаючись від неправомірних дій поліцейського, підняв свою ногу, на яку ОСОБА_7 налетів. В цей момент ОСОБА_5 зумів зайти за хвіртку підприємства та почув як ОСОБА_7 вдарив ногою в хвіртку, пошкодивши її. Будь-яких умисних ударів ОСОБА_7 він не наносив. В подальшому ОСОБА_5 звернувся до медичного закладу, де у нього були зафіксовані тілесні ушкодження. Крім того, зазначив, що напарник ОСОБА_7 весь цей час знаходився у службовому автомобілі, а тому не міг бачити розвиток вказаних подій.
Потерпілий ОСОБА_7 показав, що того дня під час виконання службових обов`язків за дотриманням громадського порядку разом із ОСОБА_8 перебували в с. Зарічани, де здійснювали оформлення адміністративних матеріалів стосовно громадянина ОСОБА_9 щодо порушення останнім правил карантину. В цей час з території товариства вийшли колеги ОСОБА_9 , серед яких був і ОСОБА_5 , та почали цікавитись, що трапилось. Так як вказані громадяни були без вдягнутих засобів особистого захисту (масок), потерпілий зробив їм зауваження. На це ОСОБА_5 почав поводити себе зухвало, некоректно та образливо висловлювався в бік потерпілого, зачинивши ворота, вийшов через хвіртку, а коли потерпілий намагався до нього підійти, ОСОБА_5 кинув йому в обличчі зірвану з воріт табличку та безпричинно наніс йому один удар ногою в живіт, а інший кулаком в плече, продовжуючи ображати потерпілого нецензурною лайкою, а також плюнув в нього. При цьому ОСОБА_7 до ОСОБА_5 фізичної сили не застосовував. Після цього ОСОБА_7 зателефонував на спецлінію 102 та викликав швидку.
Свідок ОСОБА_8 (інспектор сектору реагування патрульної поліції), показав, що за вказаних обставин він знаходився в службовому автомобілі на місці водія, де оформлював адміністративні матеріали стосовно громадянина ОСОБА_9 . Під час цього чув конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , бачив, як між ними почалась штовханина, під час якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 удар ногою в живіт та зайшов на територію товариства. Коли ОСОБА_7 підійшов до службового автомобіля, бачив на його форменій футболці слід від взуття. Після цього викликали слідчо-оперативну групу.
Під час слідчого експерименту свідок продемонстрував, як був розташований службовий автомобіль по відношенню до воріт, звідки він бачив, як ОСОБА_5 наніс удар ногою в живіт ОСОБА_7 (а.с. 83-88), що відповідає показанням свідка, наданим суду.
Допитані як свідки працівники ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС" ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що за вищеописаних обставин вони знаходились на території товариства, бачили, як поліцейський намагався біля воріт товариства заламати руку ОСОБА_5 , проте той відійшов назад на територію товариства, після чого вказаний поліцейський став стукати ногою у хвіртку воріт товариства, чули як він кричав, що ОСОБА_5 нібито його вдарив.
Свідок ОСОБА_9 показав, що того дня за вищевказаних обставин поліцейські склали на нього адміністративний протокол за те, що він нібито перебував у громадському місці (магазині) без маски, хоча насправді він в магазин не заходив. Під час цього до поліцейського автомобіля підходили працівники ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС", разом із ними також підійшов ОСОБА_5 та сказав свідку нічого не підписувати. Далі між ОСОБА_5 та поліцейським ОСОБА_7 розпочалася сварка, під час якої останній кричав, щоб ОСОБА_5 одягнув маску. В подальшому свідок бачив біля хвіртки товариства, де був ОСОБА_7 , якусь штовханину, однак не придивлявся, що саме там відбувалось. Далі свідок разом із поліцейським вийшли з патрульного автомобіля, і поліцейський попрямував до хвіртки.
26.06.2020 о 17 год. 54 хв. до Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення через службу 102 від капітана поліції Житомирського РВП ОСОБА_7 про виклик до будівлі АДРЕСА_3 у зв`язку з опором працівнику поліції та нанесенням тілесних ушкоджень (а.с. 44). Того ж дня о 19 год. 45 хв. ОСОБА_7 був доставлений каретою швидкої медичної допомоги до КП "Лікарня № 2", де йому було встановлено попередній діагноз забій передньої черевної порожнини (а.с. 46). У цей же день о 20 годині ОСОБА_7 звернувся із заявою до поліції про нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 42-43).
Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 27.06.2020 № 1248 у потерпілого ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на животі, яке могло утворитися як від ударної дії тупими твердими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, так і від тангенційної дії по дотичній даними предметами, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 50).
Відповідно до висновків медичного огляду станом на 19 год. 05 хв. 26.06.2020 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебувають в тверезому стані (а.с. 47-48).
Згідно із копіями графіку несення служби працівниками сектору реагування патрульної поліції Житомирського РВП, журналу реєстрації інструктажів та книги службових нарядів начальник сектору реагування патрульної поліції № 2 Житомирського РВП капітан поліції ОСОБА_7 26.06.2020 перебував на чергуванні (а.с. 62-71).
Під час огляду поліцейської форменої футболки ОСОБА_7 , в якій він був одягнутий під час несення служби 26.06.2020, на її передній нижній частині виявлено слід нашарування бруду у вигляді протектору низу взуття (а.с. 89-94).
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2020 потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото ОСОБА_5 як особу, яка того ж дня близько 17 год. 40 хв. біля будівлі АДРЕСА_3 заподіла йому тілесні ушкодження (а.с. 75-78).
27.06.2020 о 12 год. 34 хв. до Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області через службу 102 надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_11 , який скаржився на дії працівника поліції, який 26.06.2020 по АДРЕСА_3 не представився заявникові на його вимогу та висловлювався нецензурною лайкою, після цього працівника поліції забрала ШМД (а.с. 45).
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста КНП "ЦРЛ" від 26.06.2020 у ОСОБА_5 виявлено садна внутрішніх поверхонь обох плечей та передньобокової поверхні тулуба справа, забій м`яких тканин передньої черевної стінки. Від забору крові на алкоголь відмовився (а.с. 135).
Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 30.06.2020 № 1273 у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на передньо-внутрішніх поверхнях верхньої третини обох плеч, які виникли від дії тупих з обмеженою контактуючою поверхнею предметів, якими могли бути пальці рук сторонньої особи, та могли утворитись 26.06.2020 при обставинах, вказаних ОСОБА_5 , та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с. 50).
На відеозаписі з камери спостереження, встановленої на магазині "Мінімаркет", що по АДРЕСА_3 , зафіксовано, як 26.06.2020 о 17:17 ОСОБА_5 вийшов з хвіртки воріт ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС", як до нього від службового автомобіля, який знаходився неподалік воріт, підійшов ОСОБА_7 , в якого ОСОБА_5 кинув аркуш паперу, після чого ОСОБА_7 повернувся до службового автомобіля, а після того, як ОСОБА_5 підняв кинутий аркуш паперу, до нього підійшов ОСОБА_7 . Між ними розпочалася сутичка, в ході якої ОСОБА_5 наніс ОСОБА_7 удар ногою в область живота та забіг на територію СТО і закрив за собою хвіртку. На вказаному відео зафіксовано, що патрульний автомобіль стояв неподалік воріт товариства в напрямку місця, де відбувались події, під час якої поліцейський ОСОБА_8 перебував на водійському сидінні вказаного автомобіля, а тому міг бачити розвиток подій біля воріт товариства (а.с. 97-105).
На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора начальника сектору реагування ПП Житомирського РВП капітана ОСОБА_7 зафіксовано, як він біля воріт ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС" після зауваження ОСОБА_5 щодо маски намагався взяти його за праву руку, а той не реагуючи на зауваження, некоректно висловився та наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в область живота, після чого повернувся на територію товариства та висловлюючись нецензурною лайкою плюнув в сторону ОСОБА_7 , після чого зачинив хвіртку (а.с. 106-109, 134).
Під час судової фототехнічної експертизи вказаного відеозапису з нагрудного відеореєстратора ОСОБА_7 покращено якість зображення окремих кадрів-відеозображень, на яких зафіксовано момент нанесення удару ногою ОСОБА_5 ОСОБА_7 (висновок експертизи від 23.07.2020 № 8/64, а.с. 113-125).
З відеозапису, зафіксованого на смартфон ОСОБА_5 , вбачається, що після того, як він намагався підняти аркуш паперу, до нього підійшов ОСОБА_7 , намагався взяти обвинуваченого за руку, останній вирвав руку, нецензурно висловився в бік ОСОБА_7 , після чого між ними почалась сутичка, деталі якої не зафіксовано через швидку хаотичну зміну положення смартфона (а.с. 134).
Згідно із постановою Житомирського апеляційного суду від 8.09.2020 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_9 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 152-153).
Разом з цим, суд відкидає як неналежні відомості протоколу огляду від 26.06.2020 (а.с. 51-61), під час якого було оглянуто територію ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС", оскільки ніяких доказів під час цього огляду не виявлено, подія відбувалась поза межами оглянутої території.
Крім того, суд відкидає як недопустимі докази відомості протоколу проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_7 (а.с. 79-82), виходячи із наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 104 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) описова частина протоколу як засобу фіксації проведення процесуальної дії повинна містити відомості про послідовність дій та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи. Слідчий експеримент згідно із ст. 240 КПК проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. Частина 6 названої статті передбачає, що про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту. Проте описова частина вказаного протоколу не містить зазначення умов та результатів проведення слідчої дії. В ній лише міститься посилання на те, що результати проведення слідчого експерименту зафіксовано за допомогою технічного засобу. Таке фіксування процесуальної дії без викладу її ходу в самому протоколі можливе лише при проведенні допиту, при якому на носії інформації фіксуються показання (абз. 2 ч. 2 ст. 104 КПК). Однак, частиною 1 ст. 23 КПК встановлено загальну засаду кримінального провадження безпосередність дослідження показань, яка зобов`язує суд отримувати показання учасників кримінального провадження безпосередньо та усно. Крім того, ч. 4 ст. 95 КПК надає суду можливість обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу, тобто слідчим суддею. При цьому суд не лише не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, а й навіть посилатися на них. За таких обставин суд відкидає як дані самого протоколу проведення слідчого експерименту, так і зафіксовані у додатку до нього на оптичному диску показання ОСОБА_7 , надані слідчому.
Також суд відкидає як недопустимі докази відомості висновку за результатами службового розслідування щодо законності дій капітана поліції ОСОБА_7 26.06.2020 (а.с. 139-143), оскільки названий висновок не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК), а містить лише оцінку таких обставин. Проте оцінку доказів на підставі ст. 99 КПК здійснює сам суд.
Крім того, суд не бере до уваги відомості постанови від 29.06.2020 прокурора Житомирської місцевої прокуратури про відмову у погодженні повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні (а.с. 144-146), оскільки вказана постанова є не процесуальним джерелом доказів (ч. 2 ст. 84 КПК), а процесуальним рішенням прокурора, в якому він надав свою оцінку зібраним доказам.
Оцінюючи сукупність наведених вищеперерахованих доказів, які суд визнав допустимими та належними, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд в основу вироку кладе відомості вищезазначених відеозаписів з камери спостереження магазину "Мінімаркет", з нагрудного відеореєстратора потерпілого ОСОБА_7 та смартфону обвинуваченого ОСОБА_5 , на яких в сукупності об`єктивно зафіксовані обставини події, що мала місце 26.06.2020 близько 17:15 біля в`їзду до території ТОВ "ПАРТНЕРТІРСЕРВІС". При цьому на вказаних відеозаписах зафіксовано те, що після того, як потерпілий ОСОБА_7 намагався схопити за руку ОСОБА_5 , останній відбив руку потерпілого, і після цього безпідставно наніс удар ногою ОСОБА_7 . При цьому суд не погоджується з поясненням ОСОБА_5 своїх дій перебуванням у стані необхідної оборони, оскільки він ніби оборонявся від нападу озброєної особи. З вказаних відеозаписів видно, що під час подій ОСОБА_7 не попереджав про можливе застосування зброї та не намагався її дістати, крім того, ударів, як пояснював обвинувачений, йому ОСОБА_7 також не наносив. Виявлені у обвинуваченого тілесні ушкодження у вигляді синців на руках могли виникнути від пальців рук ОСОБА_7 , коли той намагався схопити обвинуваченого за руку та під час вказаної сутички, проте на момент нанесення удару ногою ОСОБА_7 останній ударів обвинуваченому не наносив, отже, його здоров`ю дії ОСОБА_7 не загрожували. Також суд не погоджується з показаннями обвинуваченого про те, що він не наносив удару, а лише виставив ногу, об яку потерпілий сам вдарився, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються вказаними відеозаписами, з яких видно, що саме обвинувачений наносить удар ногою. В сукупності з даними відеозаписів про те, що під час нанесення удару ОСОБА_5 застосовує відносно потерпілого нецензурну лексику, а після цього плює в його бік, викладене свідчить про те, що ОСОБА_5 наніс вказані удари ОСОБА_7 саме умисно і з метою нанесення тілесних ушкоджень. Оцінка правомірності спроби ОСОБА_7 схопити обвинуваченого за руку і спричинення таким чином йому тілесних ушкоджень у виді синців виходить за межі судового розгляду даного кримінального провадження, який відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. У зв`язку із цим суд також не надає оцінку законності діям поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо складання ними протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 . Суд лише повторно наголошує на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не перебував у стані необхідної оборони. Крім того, на відеозаписі з відеореєєстратора поліцейського видно, що після нанесення йому удару він в короткий проміжок часу підійшов до патрульного автомобіля, і на форменій футболці ОСОБА_7 в області живота було видно слід низу взуття, що також підтверджує нанесення удару ОСОБА_5 . ОСОБА_7 саме в живіт, і що спростовує доводи захисту про те, що оскільки футболку було видано значно пізніше, виявлений під час її огляду слід підошви взуття міг бути залишений пізніше саме з метою штучного створення доказів вини обвинуваченого. А оскільки в місці нанесення удару було виявлено тілесне ушкодження, яке за давністю утворення могло виникнути 26.06.2020, суд вважає, що виявлене під час судово-медичної експертизи ОСОБА_7 садно на його животі утворилось саме внаслідок нанесеного ОСОБА_5 удару за вищеописаних обставин.
Разом з цим, суд відкидає показання потерпілого ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 наніс йому удар кулаком в плече, як такі, що не підтверджені іншими доказами, зокрема, вказаними відеозаписами.
Крім того, стороною обвинувачення інкриміновано ОСОБА_5 нанесення ОСОБА_7 за вищеописаних обставин окрім удару ногою в живіт ще й удару ногою в ділянку лівого коліна, яким тілесних ушкоджень потерпілому не спричинено. З відеозапису з відеореєстратора ОСОБА_7 видно, що ОСОБА_5 наносить йому один удар правою ногою. Таким чином, оскільки нанесення удару ногою ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в ділянку лівого коліна не підтверджено дослідженими судом доказами, суд виключає цю обставину як недоведену.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 345 КК як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК, є нетяжким злочином проти авторитету органів державної влади, обвинувачений вчинив один епізод такого діяння, нанісши лише один удар, внаслідок якого потерпілому було спричинено одне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_5 не судимий, одружений, пенсіонер, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Враховуючи обставини вчиненого діяння, легкий характер його наслідків, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд призначає покарання у виді обмеження волі. Крім того, суд погоджується з висловленою в судових дебатах позиціє прокурора та вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без часткової ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю, достатньою для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК. Крім того, суд вважає за доцільне з метою підвищення авторитету органів Національної поліції України покласти на потерпілого додатковий обов`язок, передбачений п. 1 ч. 3 ст. 76 КК.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Арешт, накладений на речовий доказ, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а сам речовий доказ залишенню в розпорядженні потерпілого. Надані сторонами відеозаписи на оптичних дисках підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, а також звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання, суд не вбачає підстав для продовження обраного раніше запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому скасовує його.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року трьох місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, а у випадку працевлаштування місця роботи.
На підставі п. 1 ч. 3 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_5 попросити публічно пробачення у потерпілого ОСОБА_7 .
Обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 1307 (одну тисячу триста сім) грн. 60 коп. судових витрат на залучення експерта при проведенні експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 1.07.2020 на формену футболку потерпілого ОСОБА_7 , скасувати, а вказаний речовий доказ після набрання вироком законної сили залишити в розпорядженні потерпілого. Надані сторонами оптичні диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпілий мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1