Справа №635/3382/21
Провадження по справі 1-в/635/413/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 17 вересня 2019 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року обмеження волі,
про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не заперечував.

Представник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Київського районного суду м.Харкові від 17 вересня 2019 року за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року обмеження волі.
Вирок набрав законної сили 20 серпня 2020 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 серпня 2020 року задоволено подання начальника Московського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про затримання та направлення в місця позбавлення волі в порядку вимог ст.57 КВК України ОСОБА_4 згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2019 року; направлено ОСОБА_4 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2019 року до 1 року обмеження волі, до місця відбування покарання, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст.57 КВК України.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 09 вересня 2020 року, кінець строку 09 вересня 2021 року.

Засуджений з 09 вересня 2020 року відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_5 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 від 30 грудня 2020 року, засуджений з 09 вересня 2020 року відбуває покарання в Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», працевлаштований в ФОП « ОСОБА_7 », до виконання поставлених задач ставиться сумлінно, проте виконує під контролем. За час відбування покарання мав порушення правил відбування покарання, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, заохочень не має, характеризується негативно, не завжди виконує законні вимоги адміністрації виправного центру, при виконанні робіт із самообслуговування не має достатнього рівня необхідних навичок, не проявляє зацікавленості в реалізації програми диференційованого впливу «Духовне відродження», проте приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених.

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_8 , погодженої з начальником сектору з соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_6 від 19 травня 2021 року, засуджений ОСОБА_4 за власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати, працевлаштований на ФОП « ОСОБА_7 ». До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі засуджений ОСОБА_4 має порушення правил відбування покарання, за що має одне стягнення, яке знято в установленому законом порядку. Зробив для себе належні висновки та під впливом виховних заходів свідомо змінив свою поведінку на краще. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався два рази, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Засуджений ОСОБА_4 виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, при виконанні робіт із самообслуговування має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає. Відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених, згідно ст. 66 КВК України. За власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення», подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, спокійний. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до ст. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки з родичами шляхом телефонних розмов, отримує посилки, передачі. Стан здоров`я задовільний. На профілактичних обліках не перебуває. Засуджений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.

Адміністрація виправного центру вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України є доцільним.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві.
Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , останній має два заохочення та одне стягнення, яке знято 09 березня 2021 року.

Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_4 , останній з жовтня 2020 року по травень 2021 року працевлаштований у майстерні установи. За час відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» залучався до робіт з благоустрою установи згідно ч.5 ст. 60 КВК України без оплати праці. Участю у роботах з благоустрою установи ОСОБА_4 подав позитивний приклад для інших засуджених.

Згідно довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду, виконавчі листи на засудженого ОСОБА_4 до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили, за час відбування покарання кошти з ОСОБА_4 на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.

Враховуючи дані особової справи засудженого, які відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зокрема характеристики, інформацію щодо стягнень та заохочень, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру.

Враховуючи особу засудженого, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку та спосіб життя за весь час відбуття покарання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1