Дата документу 18.03.2021 Справа № 937/13/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/13/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/192/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 08 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України,

за участю адвоката ОСОБА_6 ,
заявника ОСОБА_7 .

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 08 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000684 від 08 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, прийнята слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, тому відсутні підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки в ході досудового слідства слідчим на виконання частини 2 статті 9 КПК України при закритті кримінального провадження повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, наданий аналіз обставин кримінального провадження та надано їм належну правову оцінку. Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що наразі ведеться розгляд справи №311/2160/20 у Василівському районному суді Запорізької області, де ОСОБА_7 визнано потерпілою згідно з ухвалою Василівського районного суду від 10 листопада 2020 року, тому 22 січня 2021 року ОСОБА_7 звернулася до прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 із проханням надати їй доступ до матеріалів кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року для ознайомлення за допомогою фотокопіювання, а 26 січня 2021 року вона була ознайомлена із цими матеріалами. В результаті чого в неї з`явилися додаткові докази, які підтверджують, що діями слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 було порушено ч.1 ст.367 КК України.
А саме, 01 травня 2020 року слідчим Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 було направлено клопотання про арешт майна слідчому судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, в якому описані факти кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року за ч.1 ст.358 КК України, станом на 14-15 квітня 2020 року. Слідчий Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 перед подачею клопотання про арешт майна навіть не перевірив за реєстром речових прав на нерухоме майно, що у квартири122 по АДРЕСА_1 вже відбулися реєстраційні дії та шахраї вже встигли скористатися можливістю продати цю квартиру. І у зв`язку з тим, що він знехтував КПК України, бо арешт на квартиру мали накласти одразу, з моменту звернення слідчого після відкриття кримінального провадження №0000754, але слідчий ОСОБА_10 умисно чекав 15 днів (до 29 квітня 2020 року), а вже потім надав на підпис клопотання про арешт прокурору Запорізької місцевої прокуратури №1.
Також підтверджує достатність підстав для накладення арешту ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_11 від 04 травня 2020 року, провадження №1-кс/331/956/2020, справа №331/1699/20, в якій клопотання слідчого від 01 травня 2020 року задоволено.
Отже, слідчий ОСОБА_10 в межах кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року повинен був негайно подати клопотання слідчому судді про накладення арешту на зазначену квартиру, а саме ще 14 квітня 2020 року з метою недопущення кримінального правопорушення щодо відчуження квартири. Але слідчий ОСОБА_10 , котрий є працівником Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області, скоїв злочин за ч.1 ст.367 КК України (службова недбалість), та своїми діями допоміг приватному нотаріусу ОСОБА_12 також скоїти злочин, що підтверджує кримінальне провадження №0000050 від 28 січня 2021 року за ч.1 ст.367 КК України, відкрите проти нотаріуса.
У доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає, що про службову недбалість слідчого Олександрівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , на її думку, свідчить таке.
14 квітня 2020 року внесено до ЄРДР справа №0000754 з правовою кваліфікацією ч.3 ст.365-2 КК України щодо незаконної реєстрації права власності на нерухомість за адресою: АДРЕСА_2 .
Тобто, слідчий вже знав, що з квартирою вчинили незаконні дії.
15 квітня 2020 року по цьому провадженню було допитано свідка, яка й надала документи на квартиру та пояснила, що її вже майже купують.
17 квітня 2020 року по цьому провадженню було допитано свідка, який підтвердив незаконні дії з квартирою.
17 квітня 2020 року по цьому провадженню було допитано ще одного свідка, яка теж підтвердила незаконні дії із квартирою.
Допити свідків підтверджують, що квартиру за адресом: АДРЕСА_2 майже купили інші люди, які не знали та не могли знати, що з квартирою відбуваються шахрайські дії. І її все ж таки купили, про що свідчить договір купівлі - продажу квартири, за адресом: АДРЕСА_2 від 24 квітня 2020 року.
Також, ще 14 квітня 2020 року слідчому слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанту поліції ОСОБА_10 було відомо, кому належить квартира, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав, який зроблено було 14 квітня 2020 року об 15:54 годині.
Лише 16 червня 2020 року слідчий слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_10 подав до суду клопотання про арешт майна по зазначеному кримінальному провадженню. Тобто, з моменту коли він дізнався, що із квартирою проводять шахрайські дії, з 14 квітня 2020 року по 16 червня 2020 року, пройшло 63 дні або 2 місяці та 2 дні. Саме в цьому і є службова недбалість, яку «не помітили» слідчі Першого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі та слідчий суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 та її представника -адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 08 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 за ч.1 ст.367 КК України, розпочатому на підставі заяви ОСОБА_7 щодо неналежного виконання своїх службових обов`язків слідчим Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000754, що полягає у зволіканні з накладенням арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка на теперішній час належить ОСОБА_7 .
Під час проведення досудового розслідування слідчим вживались відповідні заходи для повного та всебічного з`ясування обставин провадження.
01 грудня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 08 жовтня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 за ч.1 ст.367 КК України.
04 січня 2021 року ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просила цю постанову скасувати.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги, слідчий суддя вказав на те, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.8 ч.2 ст.40, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності, втручання в яку, окрім керівника органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду є незаконним і тягне за собою кримінальну відповідальність. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.
Повноваження слідчого приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, здійснюється у формі винесення постанови. Зокрема, у випадках, які виключають подальше розслідування кримінального провадження, слідчий може прийняти рішення про закриття кримінального провадження. Перелік таких обставин наведений у ч.1 ст. 284 КПК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчий всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам, зібраним у провадженні, у їх сукупності, та не здобувши достатніх доказів для висновку про наявність в діях слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження.
З постанови про закриття кримінального провадження та з самих матеріалів провадження убачається, що в ході досудового розслідування 02 листопада 2020 року допитано у якості свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що 30 березня 2020 року на сайті «OLX» вона знайшла оголошення щодо продажу квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Вона зателефонувала за номером телефону, вказаному в оголошенні, та домовилась про зустріч з ріелтером ОСОБА_13 щодо огляду вказаної квартири. 03 квітня 2020 року вона зі своїм чоловіком зустрілись з ріелтером та оглянули квартиру. Після цього вони домовились про ціну на вказану квартиру та сказали, що вони готові її придбати. На їх пропозицію ріелтер сказала, що вона підготовить всі необхідні документи для купівлі-продажу, знайде нотаріуса та набере їх коли можна буде оформити договір купівлі-продажу. Після цього ріелтер пропала на 2 тижні та 23 травня 2020 року їй
зателефонував чоловік, який представився керівником агентства нерухомості, та сказав, що 24 жовтня 2020 року він з володільцем квартири нас чекають у нотаріуса ОСОБА_12 для оформлення договору купівлі продажу. Після цієї розмови вона вирішила сходити на вказану квартиру, поспілкуватись із сусідами щодо володільців квартири. Сусіди їй розповіли, що володільцем квартири був ОСОБА_14 , однак він помер та у нього залишилась донька та дружина, та що квартира начебто належить доньці. Наступного дня вона з чоловіком приїхали до нотаріуса ОСОБА_12 , куди також приїхав ріелтор, який показував їм квартиру, та володілець квартири ОСОБА_15 . До оформлення договору купівлі-продажу вона спитала у ОСОБА_15 , чи донька вона колишнього володільця ОСОБА_14 , на що остання відповіла, що ні. У цей момент у їхню розмову втрутився нотаріус ОСОБА_12 та сказав, що донька ОСОБА_14 не має відношення до квартири, оскільки ОСОБА_15 відповідно до рішення суду є законним володільцем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, ОСОБА_12 їх запевнив, що він все перевірив та що ОСОБА_15 дійсно є законним володільцем квартири. ОСОБА_12 їм сам сказав, що якщо вони хочуть поспілкуватись з донькою ОСОБА_14 , то вона через 5 хвилин приїде. Дійсно, приблизно через 5 хвилин до них приїхала ОСОБА_16 , яка представилась донькою ОСОБА_14 , показала їм свої документи та також підтвердила, що ОСОБА_15 є володільцем квартири. Після цього вони оформили договір купівлі-продажу квартири. 02 червня 2020 року їй на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 , який представився слідчим Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, та попросив приїхати до відділу поліції, оскільки у нього були питання щодо квартири, яку вони придбали у ОСОБА_15 . Того ж дня вона приїхала до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, де її зустрів ОСОБА_10 , допитав її у якості свідка з обставин купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вже після допиту ОСОБА_10 повідомив їй, що вони придбали квартиру у шахраїв, та що ОСОБА_15 навіть не була володільцем квартири. При цьому, під час допиту вона говорила ОСОБА_10 , що у нотаріуса була ОСОБА_16 під час укладання договору купівлі-продажу та вона підтвердила те, що ОСОБА_15 є володільцем квартири. Також слідчий ОСОБА_10 попросив її нікому не казати про цей факт, що б не підіймати шум та не спугнути шахраїв. Після цього, вже у серпні 2020 року, коли вона уклала договір з адвокатом ОСОБА_17 щодо надання їй юридичної допомоги, від останнього їй стало відомо, що 19 червня 2020 року відповідно до ухвали суду слідчим ОСОБА_10 було накладено арешт на її квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , у рамках кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року. При цьому, вона вважає, що слідчий ОСОБА_10 халатно віднісся до своїх службових обов`язків та наклав арешт на квартиру лише 19 червня 2020 року. Однак, враховуючи, що кримінальне провадження було відкрито 14 квітня 2020 року, а вона придбала квартиру 24 квітня 2020 року, то якби слідчий наклав арешт до 24 квітня 2020 року, то він би запобіг незаконному продажу квартири. Також під час допиту ОСОБА_7 повідомила, що фактично діями слідчого їй матеріальну шкоду не завдано, однак вона вважає, що їй завдано моральну шкоду, оскільки через бездіяльність слідчого вона придбала квартиру у шахраїв.
Допитана у якості свідка прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 зазначила, що вона здійснювала процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000754 від 14 квітня 2020 року, яке було виділене з кримінального провадження №0000495 від 06 березня 2020 року, внесеного до ЄРДР за заявою ОСОБА_18 щодо можливих шахрайських дій відносно нього з боку продавців нерухомості. Матеріали кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року виділялись за ч.1 ст.358 КК України за фактом використання ОСОБА_15 підробленого документу. Крім того, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року було виявлено факт незаконних дій державного реєстратора ОСОБА_19 , про що прокурором самостійно 01 червня 2020 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000071 за ч.3 ст.365-2 КК України та №0000072 за ч.3 ст. 362 КК України, яки були об`єднані з кримінальним провадженням №0000754 від 14 квітня 2020 року. В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року та після проведення ряду слідчих дій та здобуття достатнього об`єму доказів було встановлено факт підроблення правовстановлюючих документів на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , з боку ОСОБА_15 та пред`явлення підробленого рішення суду, слідчим ОСОБА_10 за погодженням з прокурором ОСОБА_20 було подане до слідчого судді клопотання про арешт майна, яке було задоволено. Відповідно до ст.170 КПК України, арешт на майно накладається за ухвалою суду, шодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Допитаний у якості свідка слідчий Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 зазначив, що він здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000754 від 14 квітня 2020 року за ч.1 ст.358 КК України. В ході досудового розслідування під час допитів свідків, які відбувались 15 квітня 2020 року та 16 квітня 2020 року, отримано відомості, що невстановлені особи намагаються збути квартиру та використовують при цьому рішення суду - про визнання право власності, винесене Ленінським районним судом міста Запоріжжя. У відкритому реєстрі судових рішень відсутні будь-які відомості про судове рішення №2- 3749/2005 від 18 липня 2005 року про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого ним було зроблено відповідний запит до Ленінського районного суду міста Запоріжжя, з метою отримання відомостей щодо існування вищевказаного рішення. Отримавши відповідь від Ленінського районного суду міста Запоріжжя, було встановлено факт підроблення рішення суду від 18 липня 2005 року про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . В той же день було складено клопотання, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на майно, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яке було в подальшому направлене до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя. В ході розгляду клопотання про накладення арешту слідчий суддя виніс ухвалу про його задоволення. Крім того, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року виявлено факт незаконних дій державного реєстратора ОСОБА_19 , про що прокурором самостійно 01 червня 2020 року внесено відомості до ЄРДР за №0000071 за ч.3 ст. 365-2 КК України та №0000072 за ч.3 ст.362 КК України, які були об`єднані з кримінальним провадженням №0000754 від 14 квітня 2020 року.

Показання, надані в ході проведення досудового розслідування прокурором ОСОБА_9 та слідчим ОСОБА_10 , підтверджуються долученими до матеріалів кримінального провадження копіями матеріалів кримінального провадження №0000754 від 14 квітня 2020 року.
Зокрема, в цих матеріалах міститься:
копія постанови прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області від 02 червня 2020 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 15 квітня 2020 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 17 квітня 2020 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_23 від 14 квітня 2020 року; копія клопотання слідчого ОСОБА_10 про арешт майна від 01 травня 2020 року; копія ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 04 травня 2020 року про накладення арешту на об`єкт нерухомості квартиру АДРЕСА_3 ; копія рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 05 травня 2020 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; копія витягу з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копія клопотання слідчого ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей і документів від 07 травня 2020 року; копія ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 травня 2020 року про надання дозволу слідчому ОСОБА_10 на тимчасовий доступ і вилучення у державного реєстратора ОСОБА_19 реєстраційної справи на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ; копія протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів від 15 травня 2020 року; копія заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21 квітня 2020 року; копія квитанції; копія рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 липня 2005 року, яким визнано за ОСОБА_15 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; копія запиту щодо надання інформації рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 18 липня 2005 року, який адресований Ленінському районному суду м.Запоріжжя; копією відповіді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22 квітня 2020 року; копія клопотання слідчого ОСОБА_10 про тимчасовий доступ до речей і документів від 07 травня 2020 року; копія ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 травня 2020 року про надання дозволу слідчому ОСОБА_10 на тимчасовий доступ і вилучення у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 зазначених у клопотанні документів; копія протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів від 20 травня 2020 року; копія договору купівлі-продажу квартири від 24 квітня 2020 року; копія протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 02 червня 2020 року; копія заяви ОСОБА_16 про залучення до провадження як потерпілої від 12 червня 2020 року; копія протоколу допиту потерпілої ОСОБА_16 від 12 червня 2020 року; копією реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000754 від 14 квітня 2020 року.
Крім того, під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000684 від 08 жовтня 2020 року встановлено, що право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_7 , при цьому на вказану квартиру накладено обтяження у вигляді заборони розпорядження у відповідності до рішення суду, тобто у відповідності до вимог діючого КПК України. На підставі викладеного встановлено, що фактично ОСОБА_7 взагалі не завдано матеріальної шкоди, в тому числі і діями слідчого ОСОБА_10 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Отриманих під час досудового розслідування відомостей достатньо для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку - про закриття кримінального провадження з наведених у постанові підстав.
З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки об`єктивних даних про вчинення слідчим Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 кримінального правопорушення, про яке вказує заявниця, під час досудового розслідування не встановлено.
З постанови слідчого про закриття кримінального провадження та з матеріалів провадження убачається, що слідчим з`ясовані належним чином обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, досліджено та надано оцінку сукупності зібраних у кримінальному провадженні доказів. В ході проведення досудового розслідування твердження ОСОБА_7 про вчинення слідчим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, свого підтвердження не знайшли.
При цьому, окрім іншого, слідчим проаналізовано в оскаржуваній постанові склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, основним безпосереднім об`єктом якого є суспільні відносини, що забезпечують правильну (належну) діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ чи організацій незалежно від форм власності, а також їх службових осіб. Додатковими обов`язковими безпосередніми об`єктами виступають охоронювані законом права, свободи та інтереси окремих громадян, або державні чи громадські інтереси, або інтереси юридичних осіб.
Так, об`єктивна сторона службової недбалості характеризується наявністю трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.
Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі.
Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.
Відповідно до п.3 Примітки до ст.364 КК України, істотною шкодою в т.ч. у статті 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Як зазначено вище, ознак вказаного злочину в діях слідчого ОСОБА_10 не встановлено під час досудового розслідування.
Зміст оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України, в ній наведені, окрім іншого, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення закону.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий провів всі необхідні слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях вищевказаного слідчого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не було повною мірою досліджено усіх викладених в скарзі обставин, є необґрунтованими та суперечать матеріалам провадження і змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді, яка є належним чином вмотивованою.
На думку колегії суддів, доводи, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , правильності висновків слідчого судді не спростовують.
Твердження апелянта про те, що, на її думку, вбачається співучасть слідчого ОСОБА_10 із особами, які хотіли позбавити ОСОБА_7 законно придбаної останньою квартири, а також про те, що слідчий допоміг певній особі вчинити злочин, ґрунтуються на припущеннях, оскільки доказів, які б підтверджували такі факти, під час досудового розслідування не здобуто.
З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 від 01 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000684 від 08 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4