н/п 1-кс/953/6535/21
"02" липня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

З метою спростування чи підтвердження факту забруднення продуктами переробки земель та річки Мерла, на території м. Богодухова Харківської області в результаті стоку відходів їх виробництва, проведено огляд місцевості та полів фільтрації за участю спеціалістів державної екологічної інспекції Центрального округу.
Далі проведено огляд річки Мерло поблизу вул. Третяківської, 14 у м. Богодухів під залізничним мостом, де виявлено струмок, який бере свій початок від рівчака та розливу води з гнилісним запахом з якого відібрано пробу рідини яка втікає в річку Мерло у кількості 1 л., яка поміщена у темну скляну тару об`ємом 1 л. У місті потрапляння струмка у р. Мерло відібрано проби поверхневих вод річки Мерло у кількості 1 л., які поміщені у темну скляну тару об`ємом 1 л. Також нижче по течії від місця потрапляння струмка відібрано проби поверхневих вод річки Мерло у кількості 1 л., які поміщені у темну скляну тару об`ємом 1 л. Також відібрано проби поверхневих вод річки Мерло вище по течії від місця потрапляння струмка з полів фільтрації ТОВ «Богодухівський молзавод», у кількості 1 л., які поміщені у темну скляну тару об`ємом 1 л.
Як вказано прокурором, зазначені проби ґрунту та води необхідні для проведення лабораторних досліджень Державної екологічної інспекції Центрального округу з метою вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів та вод і встановлення наявності або відсутності перевищення гранично допустимих концентрацій небезпечних речовин.
Після завершення лабораторних досліджень з метою встановлення обставин, що пов`язані з настанням надзвичайної екологічної ситуації; технічних та організаційних причин порушень технологічного процесу виробництва, що призвело до порушення порядку поводження із промисловими відходами; відповідності дій службових осіб і працівників суб`єктів господарювання вимогам нормативних актів у сфері екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів; причинно-наслідкових залежностей між діями/бездіяльністю спеціально уповноважених осіб (у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та екологічної безпеки) і наслідками, що настали, у кримінальному провадженні, заплановано призначити інженерно-екологічну експертизу і залучити для її проведення експертів Харківського НДІ судових експертиз імені заслуженого професора M.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Як зазначено прокурором, вилучене майно містить сліди і відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому необхідно накласти арешт на вказане майно.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, метою арешту майна є збереження речового доказу, що відповідає положенням п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Так, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як зазначено у клопотанні, є достатні підстави вважати, що вказане майно, відповідає вимогам ст. ст. 98, 170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених вище підстав та відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України тяжкість вчиненого зазначеного кримінального правопорушення може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у даному клопотанні.
Шляхом застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.
З метою забезпечення збереження речових доказів, вилучених 30.06.2021 під час проведення огляду, для досягнення цілей кримінального провадження, оскільки вилучене майно є доказами злочину в даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, сторона обвинувачення просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку із зійнятістю в іншому судовому засіданні, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Місцем зберігання арештованого майна у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, під`їзд 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1