Справа № 308/6639/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
перекладача ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21.05.2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 1-кп/308/777/20 (справа № 308/6639/20), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 21.05.2020 року, відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закаропатської області від 14.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 11 червня 2021 року включно.
У зв`язку з закінченням строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, судом вирішується питання доцільності продовження строку дії такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .
У судовому засіданні, прокурор висловив позицію щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , обґрунтовуючи таку необхідність тим, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не зменшились. Інший, більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Представник потерпілої ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання. Пояснив, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе реально допомогти потерпілій стороні, має батьків похилого віку та троє дітей на утриманні, ризики зазначені прокурором в клопотанні відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши думку прокурора, представника потерпілого, позицію обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням
сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стало обґрунтоване обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування обвинуваченого від суду, ризик впливу обвинуваченим на свідків та потерпілу.
Як встановлено судом, ОСОБА_7 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а отже, таке обвинувачення може спонукати його до уникнення відповідальності, в тому числі шляхом неявки в судові засідання, а відтак суд констатує про обґрунтованість наявності ризику переховування обвинуваченого від суду. Про необхідність врахування судами суворості покарання при оцінці переховування від суду чи скоєння іншого злочину свідчить і позиція Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці такого ризику.
Оцінюючи наявність ризику впливу обвинуваченим на свідків у кримінальному провадженні, суд виходить з положень ст. 23 КПК України та 94 КПК України, відповідно до яких жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним ризик, що обвинувачений у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, не виключається ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками чи потерпілою, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній обвинувачується може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не є такими, що гарантують виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду клопотання, оскільки у судовому засіданні прокурором доведено наявність обґрунтованого
обвинувачення та підтверджено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК
України.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Водночас, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, суспільну небезпечність інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не забезпечить в повній мірі виконання останнім його процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що негативно вплине на захист охоронюваних законом прав та інтересів суспільства.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою їх застосування. Тому, на переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , що обумовлено необхідністю завершення судового розгляду кримінального провадження та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Керуючись ст. ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів, а саме до 06 серпня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата та час оголошення повного тексту ухвали 16 год. 00 хв. 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1