справа № 274/4023/20
провадження № 1-кс/0274/890/21

У Х В А Л А
10.06.2021 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-
в с т а н о в и в :
Клопотання мотивує тим, що потреба в арешті на зазначене майно відпала, оскільки проведені усі необхідні експертизи, в результаті чого, кримінальне провадження закрито.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримала з підстав, зазначених в ньому, просила суд задовольнити.
Слідчий СВ Бердичівського РВП в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомлені. Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши доводи заявниці, прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 174 КПК України, власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, саме на власника або володільця майна покладається обов"язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Однак, всупереч вимог законодавства, до клопотання ОСОБА_3 не надано жодних належних доказів на підтвердження права володіння, користування чи розпорядження зазначеним майном, тобто відсутні відомості, що саме ОСОБА_3 є власником чи користувачем арештованого майна, щодо якого просить скасувати арешт. Зазначені докази також не були надані заявницею в судовому засіданні.
Також до клопотання не додано доказів на підтвердження того, що в подальшому застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба, оскільки були проведені необхідні експертизи, в результаті чого, кримінальне провадження закрито.
Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов"язків.
Обґрунтування заявником клопотання у судовому засіданні полягає в роз`ясненні та аргументуванні доводів, викладених у клопотанні, їх підтвердженні, наявними у заявника фактичними даними та документами.
На підставі вищенаведеного, враховуючи, що клопотання заявниці жодним доказом не підтверджене та не доведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначене клопотання про скасування арешту майна є безпідставним та необґрунтованим, тому в його задоволенні слід відмовити.
Керуючись статтями 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1