Справа № 571/607/20
Провадження №1-кп/571/55/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року за №0000200 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Масевичі, Рокитнівського району, Рівненської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактичного проживаючої АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, неодружена, непрацююча, раніше судимої вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 14.02.2020 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 16.03.2020 року о 17.00 год., перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_1 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, викрала мобільний телефон марки «HYAWEI Y5» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із захисним чохлом рожевого кольору та SIM-картою мобільного оператора «Вода фон» та SIM-картою мобільного оператора «Київстар», належний ОСОБА_5 .
Викрадене майно ОСОБА_4 привласнила та розпорядилася ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1950 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 повторно, таємно викрала чуже майно (крадіжка), тобто вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала пояснивши, що 16.03.2020 року прийшла в гості до тітки ОСОБА_5 , там були ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які розпивали спиртні напої. ОСОБА_8 запросила її також випити, на що вона погодилася. Пізніше вона сиділа з тіткою ОСОБА_9 за столом в двох, і розповідала, що їй потрібен телефон, на що остання жодним чином не реагувала. Коли тітка вийшла з хати, у неї виник умисел вкрасти телефон і вона його забрала і поклала собі в кишеню. Крім того зазначила, що телефон у тітки забрала і через те, що чоловік тітки забрав у неї її телефон близько місяця назад і не повернув. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо її не карати, обіцяє більше злочинів не вчиняти.
Крім повного визнання своєї винності обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена зібраними в даному кримінальному провадженні доказами, а саме:
- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка вказала, що 16.03.2020 року о 10.00 год. перебувала за своїм місцем проживання, в якому також перебували ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які допомагали їй у привезені сіна. В той час до неї прийшла обвинувачена ОСОБА_4 , яка є її племінницею, у руках в неї були пакети з речами, та повідомила, що її побив її співмешканець. Вона накрила стіл, щоб хлопці поїли та налила їм горілки, ОСОБА_10 також підійшла до столу та попросила налити їй, бо зле. Після чого ОСОБА_10 пішла в будинок прилягти і взяла її телефон, а вона поїхала на велосипеді до своє дочки. Повернувшись додому виявила крадіжку, пішла до сусідки ОСОБА_9 , щоб подзвонити на свій телефон, слухавку підняла ОСОБА_10 і сказала, що телефон принесе через годину. Пізніше потерпіла поїхала до своєї доньки ОСОБА_11 і зателефонувала на лінію «102».
У подальші судові засідання потерпіла не прибула та подала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, матеріальних претензій до обвинуваченої немає, майно повернуто, щодо міри покарання залишає на розсуд суду (т.1 а.с.54).
- Свідок ОСОБА_12 показала суду, що є дочкою потерпілої та двоюрідною сестрою обвинуваченої. 16 березня 2020 року до неї приїхала мама, плакала і повідомили їй, що ОСОБА_10 вкрала телефон, огірки та банку сала. Вони подзвонили на лінію «102» і викликали поліцію. У цей день обвинувачену вона не бачила.
- Згідно витягу з кримінального провадження №0000200 від 16.03.2020 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення за вказаним фактом внесені до ЄРДР 16.03.2020, правова кваліфікація злочину ч.2 ст.185 КК України (том 2 а.с.1).
- Згідно рапорту чергового ОВС від 16.03.2020 встановлено, о 17:22 надійшло повідомлення зі служби 102 ОСОБА_12 , що 16.03.2020 близько години тому, по місцю проживання з житлового будинку невідома особа здійснила крадіжку маминого телефону марки «Хуавей» (том 2 а.с.5)
- Відповідно до заяви від 16.03.2020 року, де ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , яка 16.03.2020 року перебуваючи в її будинку викрала її мобільний телефон марки «Хуавей» (том 2 а.с.10).

- Згідно копії інструкції до мобільного телефону марки «HUAWEI Y5 2018» (том 2 а.с.68).
- Даними протоколу огляду місця події від 16.03.2020 року, згідно якого слідчим СВ Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області було оглянуто мобільний телефон марки «HUAWEI Y5 2018», який добровільно надала до огляду ОСОБА_4 , в ході огляду даного телефону з лицевої сторони в нижній його частині наявний напис ««HUAWEI» (том 2 а.с.13-14).
- Даними фото-таблиці до протоколу огляду місця події від 16.03.2020 року, на якій містяться фотознімки мобільного телефону марки «HYAWEI Y5» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із захисним чохлом рожевого кольору та SIM-картою мобільного оператора «Водафон» та SIM-картою мобільного оператора «Київстар», який добровільно видала ОСОБА_4 (том 2 а.с.15-17).
- Даними висновку судово-товарознавчої експертизи №3.2-368/20 від 25.03.2020 року, згідно якого ринкова вартість, на момент вчинення злочину 16.03.2020, мобільного телефону «HYAWEI Y5» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з чохлом марки «G-Case» рожевого кольору складає 1950,30 грн. Ринкову вартість сім-картки оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар», не виявилось можливе (том 2 а.с.23-30).
- Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 06.04.2020 року, згідно якої просила працівників поліції оглянути її житлове господарство за адресою АДРЕСА_1 (том 2 а.с.51).
- Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.04.2020 року та фототаблиці до нього, об`єктом огляду являється житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 (том 2 а.с.52-53).
- Вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винною за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, та звільнено від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік (том 1 а.с.69-71).
Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено винність обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину.
ЇЇ дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона умисно, повторно таємно викрала чуже майно.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності обвинуваченої у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між нею та потерпілою.
При призначенні покарання обвинуваченій суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст.50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до вимог ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді фахівця Рокитнівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області від 10.06.2020 р. ОСОБА_13 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченої є середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб обвинуваченої ОСОБА_4 середній. На думку органу пробації, виправлення обвинуваченої є можливим без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк (том 1 а.с.28-31).
Згідно роз`яснень п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, частиною 2 ст.75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 ст.78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
Із урахуванням наведених роз`яснень та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченої та попередження нею вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, яка в період іспитового строку вчинила умисний корисливий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала. Тому за глибоким переконанням суду її виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За вказаних обставин, суд переконаний у відсутності підстав для застосування відносно ОСОБА_4 положень ст.ст.75,69 КК України. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Отже, обвинуваченій на підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 14.02.2020 року.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст.368-371, 373-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили обрати тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з 30.03.2021 року.
Стягнути із засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок на користь держави в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.
Речові докази, а саме:
-мобільний телефон марки ««HYAWEI Y5» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із захисним чохлом рожевого кольору та SIM картою мобільного оператора «Вода фон» та SIM картою мобільного оператора «Київстар», який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , залишити останні.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1