Справа № 953/5346/21
н/п 1-кс/953/2771/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24.03.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на ОСОБА_4 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме автомобіль «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля, згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам майданчика тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 20.03.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000424, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 20.03.2021 о 06.00 в районі б.54 по вул. Леся Сердюка в м. Харкові водій автомобіля «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 не впорався с керуванням, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, с послідуючим наїздом на перешкоду у вигляді стовпа електромереж та перекиданням. В результаті ДТП постраждали пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_6 - отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівого локтевого відростку зі зміщенням та ОСОБА_7 - отримала тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини.
У зв`язку з чим, 20.03.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 вилучено та поміщено на територію майдану зберігання транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний?автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання просила задовольнити. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не з`явився, заяви про відкладення не надав.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000424.
20.03.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 вилучено та поміщено на територію майдану зберігання транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
З огляду на вищевикладене, враховуючи вищенаведені обставини, так як вони викладені в клопотанні прокурора, його правове обґрунтування, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, а саме заборони відчуження, розпорядження та користування автомобілем «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424 від 20.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно ОСОБА_4 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, автомобіль «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання автомобіля «Кіа гіо», р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя -