Справа № 522/4514/21
Провадження № 1-кп/522/1455/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року місто Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000012 від 20.01.2021 року на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, із вищою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 у 2014-2016 р.р., більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, усвідомлюючи той факт, що діяльність терористичної організації «ЛНР» є незаконною і спрямованою на насильницьку зміну, повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також зміну меж території і державного кордону України, перебуваючи у м. Красний Луч Луганської області, приймав участь у діяльності терористичної організації «ЛНР».

Так, у жовтні 2014 року, ОСОБА_3 був зарахований до так званої «Інспекції дорожнього руху Козачої національної гвардії Всевеликого війська Донського» терористичної організації «ЛНР», з дислокацією у м. Красний Луч, Луганської області, де забезпечував безпеку дорожнього руху на території м. Красний Луч, яке контролювалось підрозділом терористичної організації «ЛНР» - «Козача національна гвардія Всевеликого війська Донського».

В подальшому, у лютому місяці 2015 року, після арешту командира підрозділу терористичної організації «ЛНР» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 та роззброєння вказаного підрозділу, ОСОБА_3 вийшов зі складу «Інспекції дорожнього руху Козачої національної гвардії Всевеликого війська Донського», та після проходження відповідного оформлення, на підставі наказу № 212 о/с від 03.12.2015 року, підписаного так званим «міністром державної безпеки «ЛНР» так званим генера-майором ОСОБА_8 », був зарахований до так званого «Міністерства державної безпеки ЛНР» на посаду «дільничного інспектора групи дільничних уповноважених по роботі з місцевим населенням прикордонної застави «Дяково» Служби прикордонної охорони Міністерства державної безпеки Луганської Народної Республіки», з дислокацією у м. Дяково.

Згідно функціональних обов`язків, ОСОБА_3 на посаді так званого «дільничного інспектора групи дільничних уповноважених по роботі с місцевими населенням прикордонної застави «Дяково» терористичного підрозділу «ЛНР» - «СПО МДБ ЛНР», здійснював перевірку паспортного режиму на кордоні терористичної організації «ЛНР» з Російською Федерацією в районі с. Дяково, Антрацитівського району, Луганської області, виявлення сторонніх осіб та транспортних засобів, що порушують прикордонний режим на кордоні терористичної організації «ЛНР» з Російською Федерацією.

Під час проходження служби у підрозділі терористичної організації «ЛНР» - «СПО МДБ ЛНР» ОСОБА_3 отримував щомісячну матеріальну винагороду розміром 12000 російських рублів, які отримував від безпосереднього начальника молодшого лейтенанта ОСОБА_9 .

В подальшому, у квітні 2016 року, ОСОБА_3 , з невстановлених слідством підстав, покинув службу у підрозділі терористичної організації «ЛНР» - «СПО МДБ ЛНР» та виїхав з території України, яка контролюється терористичною організацією «ЛНР», до Російської Федерації.

ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України за кваліфікуючими ознаками: участь у терористичній організації.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. ОСОБА_3 пояснив суду, що у 2014 році, коли почалися військові дії, він звільнився з органів внутрішніх справ в м. Луганськ та переїхав до м. Красний Луч. Шукав роботу, не міг знайти. Знайомі запропонували влаштуватися до органу по типу державної автоінспекції в м. Красний Луч. Пізніше він дізнався, що вона відноситься до Козачої національної гвардії. На той час він взагалі не цікавився, до якого органу вона відноситься. Потім ця організація розпалась, працював охоронцем біля півроку. У 2015 році влаштувався до прикордонної служби в м. Дяково на кордоні з Російською Федерацією. Працював там 2-3 місяці, потім звільнився та переїхав до Росії. Там познайомився з майбутньою дружиною та в 2018 році вони приїхали в Україну. З того часу постійно мешкає в Арцизькому районі Одеської області. В бойових діях участі ніколи не приймав. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченому ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України за кваліфікуючими ознаками: участь у терористичній організації.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, притягується до кримінальної відповідальності вперше, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика за місцем мешкання, малолітня донька на утриманні.

Обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, а саме те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; активно сприяв розкриттю злочину та допомагав слідству; особу обвинуваченого, який жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується виключно позитивно.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, суд також враховує бажання обвинуваченого надати йому можливість стати на шлях виправлення без позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлялись.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 69 КК України, ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2021 року про тимчасовий арешт майна скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «NOKIA» в корпусі чорного кольору НОМЕР_1 ; смартфон марки «ZTE» з ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; ноутбук марки «ACER» SNID: 5 із зарядним пристроєм в робочому стані; флеш-карта в чорному корпусі з написом «VERICO 64 cordial», у кількості 2 одиниць; флеш-карта в чорному корпусі «KINAMAX 32 GB»; флеш-карта в сріблястому корпусі з написом «АРACER»; стартовий пакет мобільного оператора «mobile volna Держите связь!» без сім-карти з номером НОМЕР_4 (PIN 0000, PUK 37833535), яким користувалася ОСОБА_10 у АР Крим; сім-карта червоного кольору оператора «МТС» № НОМЕР_5 , яка належала ОСОБА_3 ; сім-карта білого кольору обрізана без номеру, якою користувався ОСОБА_3 ; довідка від 30.05.2018 № 5114-547330 на ім`я ОСОБА_3 , на 1 аркуші; картка платника податків ОСОБА_3 № НОМЕР_6 ; паспорт громадянина України № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_3 ; посвідчення водія № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ; копія паспорту на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_7 на 1 аркуші формату А-4; копія паспорту на ім`я ОСОБА_11 , НОМЕР_9 , на 1 аркуші формату А-4; копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5124-1 від 27.06.2018 на ОСОБА_3 , на 1 аркуші; копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_10 , на 1 аркуші формату А- 4; довідка від 30.05.2018 № на взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на 1 аркуші; документи «Форма КНД 0710091» від 10.01.2019 року на імя ОСОБА_3 та від 29.03.2019 року на 4 аркушах; документи «Форма КНД 0710096» від 10.01.2019 року на імя ОСОБА_3 та від 29.03.2019 року на 4 аркушах зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Суддя

29.04.2021