В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне, угоду про визнання винуватості від 30 грудня 2020 року та обвинувальний акт з додатками від 30 грудня 2020 року, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2020 року за № 0004292, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року в підготовчому судовому засіданні розглянуто угоду про визнання винуватості від 30 грудня 2020 року, укладену в м. Рівне між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вчиненим за нижче наведених обставин:

Слідчим Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 , складений обвинувальний акт, який 30 грудня 2020 року затверджений прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до якого:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, українець, громадянин України, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинувачується в тому, що він порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і вихолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, 26 листопада 2020 року близько 11 год. 00 хв. неподалік будинку АДРЕСА_2 , шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав пістолет з маркувальним позначенням « НОМЕР_1 », який згідно висновку експерта є короткоствольною вогнепальною зброєю переробленою саморобним способом з стартового пістолета « RETAY X1», серійний номер НОМЕР_2 калібру 9мм Р.А.К., промислового виготовлення, шляхом внесення конструктивних змін не передбачених виробником видалення захисного елементу з каналу ствола та блокування газовідвідного отвору металевим штифтом, що дозволяє здійснювати постріли патронами та є придатним для стрільби.
Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямовані на незаконне поводження з зброєю, ОСОБА_4 , шляхом переміщення вказаного пістолету, незаконно зберігав його за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , до моменту проведення 26 листопада 2020 року санкціонованого обшуку, в ході якого працівниками Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області в ОСОБА_4 виявлено та вилучено вищевказаний пістолет.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4

за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто в носінні, придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального злочину.

В угоді сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з випробуванням, з іспитовим строком.

Із запропонованим видом та мірою покарання згідні.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані наступні обставини:

ступінь та характер сприяння обвинуваченого ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості в обсязі пред`явленого обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

характер і тяжкість обвинувачення те, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження.

Розмір шкоди завданий злочином, завдання шкоди не встановлено.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого

ОСОБА_4 згідно з вимогами ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України відсутні.

Сторони погоджуються на наступні істотні для відповідного кримінального провадження обставини:

матеріали кримінального провадження № 0004292 від 30 грудня 2020 року (з додатками) відповідно до ст. 317 КПК України будуть надані прокурором суду для долучення до обвинувального акта та даної угоди;
речові докази: предмет зовні схожий на пістолет з маркувальним позначенням, який згідно висновку експерта являється короткоствольною вогнепальною зброєю та зберігається в кімнаті речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 витрати на залучення експерта в розмірі 1634,50 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ч. 2 ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості для сторін є:

для прокурора і обвинуваченого обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України.

для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 1ст. 263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 263 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором, призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Також прокурор та захисник пояснили, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Як зазначено в п. 2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 474 КПК України, суд з`ясував у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65-67 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, який не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання ОСОБА_4 у виді 3 років позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим, є обґрунтованим.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2020 року за №0004292, укладену 30 грудня 2020 року в м. Рівне між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі ст. 76 КПК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: предмет зовні схожий на пістолет з маркувальним позначенням, який згідно висновку експерта являється короткоствольною вогнепальною зброєю та зберігається в кімнаті речових доказів Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області, знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати на залучення експерта в розмірі 1634,50 грн.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394, та з урахуванням обмежень, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального злочину.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_1