Справа № 991/4665/21
Провадження 1-кс/991/4730/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 , в якій він просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України вчинити процесуальні дії на виконання вимог ст. 214 КПК України.

В обґрунтування цієї скарги ОСОБА_2 посилається на те, що 22.06.2021 він подав до НАБУ заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.367, ч.2 ст.256, ч.3 ст.135 КК України службовими особами НАБУ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які зловживаючи службовим становищем приховали особливо тяжкий злочин, а саме без проведення перевірки та без виконання жодних слідчих дій надіслали заяву ОСОБА_2 про злочин (подану ним 23.12.2020 до канцелярії НАБУ за вх№18920) до безпосередніх суб`єктів злочину: ДБР та ОГП, а не до Головного підрозділу детективів НАБУ, чим сприяли учасникам злочинної організації та приховуванню злочину.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу.

Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Так, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачає дві обов`язкові ознаки: 1) заявником до органу досудового розслідування була надана заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення; 2) слідчим чи прокурором не внесено у визначений законом строк відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання такої заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Тобто в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність, яка стала наслідком надання до органу досудового розслідування заяви про злочин та відсутності реагування на неї, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Як вбачається зі скарги, заявник просить зобов`язати уповноважених осіб Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України вчинити процесуальні дії на виконання вимог ст. 214 КПК України, а саме: зареєструвати в ЄРДР злочини, передбачені ч.2 ст. 364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.367, ч.2 ст.256, ч.3 ст.135 КК України, вчинені службовими особами НАБУ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , провести досудове розслідування та встановити замовника.

У доданій до скарги заяві про кримінальне правопорушення відсутня дата складання документу, відмітка вхідної кореспонденції Національного антикорупційного бюро України чи будь-які інші докази звернення заявника до НАБУ із вказаною заявою.
Заявником в скарзі зазначено, що заява про кримінальне правопорушення надійшла до НАБУ рекомендованим листом 22.06.2021, проте доказів на підтвердження надсилання заяви до НАБУ заявником до скарги не долучено.
Наведене ставить під сумнів той факт, що заявник дійсно звертався із заявою про злочин до Національного антикорупційного бюро України, що може мати наслідком оскарження бездіяльності в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
А відтак підтвердити чи спростувати доводи ОСОБА_2 слідчий суддя не вбачає можливим.

Самого ж лише посилання заявником у скарзі на наявність такого факту для розгляду скарги недостатньо, оскільки доказування за ч. 2 ст. 91 КПК України полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК України).

Поряд з цим варто уваги те, що до загальних засад кримінального провадження відноситься принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості , що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України (ст. 22 КПК України).

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

За таких обставин, факт звернення заявника із заявою про кримінальне правопорушення до НАБУ та відсутність будь-якого реагування на таку заяву, тобто бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України, яка є предметом оскарження до слідчого судді під час досудового провадження, в порядку ст. 303 КПК України, в даному випадку заявником не доведена.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На цей час слідчий суддя не може встановити чи звертався скаржник із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Національного антикорупційного бюро України, а відтак чи виник в уповноваженої особи НАБУ обов`язок внести відповідні відомості до ЄРДР.
Підсумовуючи викладене, слідчим суддею наразі не встановлено бездіяльності органу досудового розслідування, яка може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

В силу приписів ч. 4 ст. 304 КПК України, у разі якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, то в такому разі слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

З цих підстав, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 оскаржується бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка не підлягає оскарженню на досудовому провадженні, то в такому разі належить відмовити у відкритті провадження за його скаргою.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1