Справа № 331/765/21
Провадження № 1-кс/331/476/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2021 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання,
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про передачу йому вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 в кузові чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтва № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки «Ауді А6» в кузові чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 ; ключів від транспортного засобу марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання.
В своєму клопотанні останній зазначає, що сектором дізнання відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України.
В ході огляду місця події 11.02.2021 року органом досудового розслідування було вилучено у нього автомобіль марки «Ауді А6» в кузові чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , з номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки «Ауді А6» в кузові чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 ; ключі від транспортного засобу марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 .
На даний час автомобіль знаходиться на відкритій місцевості і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу, що негативно впливає на технічний стан автомобіля. Вважає, що в таких умовах неможливе подальше зберігання автомобіля, оскільки відділ поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області не має можливості зберігати автомобіль належним чином, крім того, у кримінальному провадженні жодних слідчих дій не здійснюється.
Прокурор заперечував проти клопотання з тих підстав, що автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та у ньому призначено експертизу транспортного засобу.
Заявник просив клопотання розглянути у його відсутність.
Слідчий суддя, вилухавши думку прокуррора, дослідивши матеріали клопотання, виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арени майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за у хвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб чи підлягає можливій конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України, слідчий має навести підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з мстою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
З огляду на обмеження встановлені ч.3-6 ст.170 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , у якого було вилучено автомобіль, не є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000065, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України, може бути накладено арешт лише на підставі ч.1 ч.2 ст.170 КПК України - з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з положеннями ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторона обвинувачення повинна подати слідчому судді докази обставин, на які вона посилається.
Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Ухвалою слідчого судді Жовтневогог районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2021 року у справі № 331/765/21 накладений арешт на автомобіль, що унеможливлює його відчудження.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положеннями ст. ст.2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Слідчий суддя вважає, що зберігання автомобіля на вуличному майданчику протягом тривалого часу може призвести до пошкодження цього автомобіля, тому є підстави для передання його на зберігання заявнику. При цьому , слідчий суддя вважає, що накладений арешт на автомобіль забезпечить завдання арешту майна , а також це можливо без шкоди для кримінального провадження .
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не є підозрюваним по даному кримінальному провадженню, його автомобіль оглянутий, що спростовує пояснення прокурора про те, що ОСОБА_4 може пошкодити або перетворити речовий доказ, а тому відповідно до ст. 173 ч.4 КПК України, вважає можливим змінити спосіб арешту майна, та передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання законному володільцю ОСОБА_4 , із забороною останньому його відчуження.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч.2 та 4 ст.170 КК України , вимог розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини, а саме залишає накладений арешт на автомобіль, та передає його власнику на відповідальне зберігання.
Також необхідно визначити відповідальною особою за збереження вище переліченого майна ОСОБА_4 та попередити його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання ОСОБА_4 про передачу вилученого майна на відповідальне зберігання задовольнити.
Автомобіль марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 в кузові чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво № НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу марки «Ауді А6» в кузові чорного кольору, з номером кузова НОМЕР_2 , д.н. НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 ; ключі від транспортного засобу марки «Ауді А6», державний номер НОМЕР_1 , передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання під розписку та заборонити йому розпоряджатися вказаним автомобілем до винесенням постанови про закриття кримінального провадження або до винесення судового рішення у кримінальному провадженні.
Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.03.2021