Номер провадження: 11-сс/813/393/21
Номер справи місцевого суду: 521/2236/21 1-кс/521/838/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області щодо невнесення за його заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП України в Одеській області щодо невнесення за його заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідча суддя зазначила, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку, що скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого з наступних підстав:

- слідчий суддя не дослідив матеріали розгляду його заяви про вчинення правопорушення, які знаходяться у ВП №1 ОРУП №1, а прокурор ОСОБА_7 не є особою , яка розглядала заяву та не може заперечувати обставини, з приводу яких він не освідомлений;

- слідча суддя зазначила, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, але фактично його не застосувала та не зазначила, з яких підстав йому відмовлено в її реєстрації;

- слідча суддя не зазначила в ухвалі від 17.02.2021 про те, що його заява не містить достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, та яких саме;

- слідча суддя зазначаючи в ухвалі від 17.02.2021 про необхідність зазначення в заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину, фактично вимагала від ОСОБА_6 надати необхідні обставини та докази, які мають бути встановлені органом досудового розслідування в порядку ст. 91 КПК України, а ним в заяві про вчинення кримінального правопорушення зазначені всі відомі йому обставини у короткому вигляді, що є достатніми для внесення до ЄРДР;

- слідча суддя безпідставно послалась в ухвалі на «Положення про ЄРДР. Порядок його формування та ведення», затверджений наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020,оскільки він не є ні користувачем, ні реєстратором цього Положення;

- законодавством України не встановлений порядок відмови у реєстрації заяви щодо внесення відомостей до ЄРДР, а передбачена єдина дія, що зобов`язувала посадову особу зареєструвати його заяву в ЄРДР;

- слідча суддя грубо порушила його право на апеляційне оскарження ухвали від 17.02.2021, оскільки в резолютивній частині своєї ухвали зазначила, що ухвала про відмову в задоволенні його скарги не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що суперечить Рішенню Конституційного Суду №4р (ІІ)/2020 від 17.06.2020;

- слідча суддя порушила вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, оскільки ОСОБА_6 оскаржував бездіяльність саме посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, повідомлення про виклик яких матеріали провадження не містять, а прокурор ОСОБА_7 не є особою, бездіяльність якої було оскаржено.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17.02.2021 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його вимоги, викладені в скарзі від 15.02.2021, а саме визнати бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, що полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 КК України до ЄРДР, згідно талону-повідомлення №004802 та зобов`язати службових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вищевказаної заяви до ЄРДР та провести повний і всебічний розгляд його заяви у відповідності до вимог КПК України.

В судове засіданні суду апеляційної інстанції, скаржник ОСОБА_6 та прокурор не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату та час судового розгляду були поставлені до відома належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Оскільки сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явились, фіксація процесу технічними засобами не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_6 щодо не дослідження матеріалів розгляду його заяви про вчинення правопорушення, які знаходяться у ВП №1 ОРУП №1 є голослівними, оскільки діючим кримінально процесуальним законодавством не передбачено обов`язку слідчого судді щодо витребування таких матеріалів. Більш того, сама заява ОСОБА_6 була досліджена слідчою суддею та за результатами розгляду скарги постановлено законне рішення.

Посилання ОСОБА_6 на те, що слідча суддя не викликала у судове засідання працівників ВП №1 ОРУП №1, натомість викликала прокурора, який не є особою, яка розглядала заяву та не може заперечувати обставини, з приводу яких він не освідомлений, є безпідставними, оскільки відповідно до повідомлення, що міститься в матеріалах кримінального провадження (а.п. 7) до ВП №1 ОРУП №1 та Одеської місцевої прокуратури №2 направлено лист про виклик в судове засідання на 17.02.2021 до Малиновського районного суду м. Одеси представника прокуратури та представника поліції. При цьому, представник прокуратури був присутнім у судовому засідання, а представник поліції не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З огляду на що, слідча суддя розглянула скаргу з дотриманням вимог діючого КПК України, а відсутність працівника поліції не було перешкодою для розгляду скарги ОСОБА_6 , тим більш, що у судовому засіданні був присутній прокурор, який відповідно до Закону України «Про прокуратуру» забезпечує нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Водночас, заслуговують на увагу та є слушними доводи заявника ОСОБА_6 щодо того, що слідчий суддя в резолютивній частині оскаржуваної ухвали безпідставно зазначив про те, що вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Разом із тим, рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 положення ч. 3 вищевказаної ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, було визнано таким, що не відповідає Конституції України, тобто неконституційним.
Положення ст. 152 Конституції України та ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлюють, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

При цьому, зі змісту поданої 15.02.2021 слідчому судді Малиновського райсуду м. Одеси скарги ОСОБА_6 вбачається, що він оскаржує саме бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення (а.п. 1).

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що станом на день постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали 17.02.2021, за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність працівників ВП №1 ОРУП №1 щодо невнесення відомостей до ЄРДР, таке судове рішення підлягало апеляційному оскарженню у зв`язку із прийняттям Конституційним Судом вищезгаданого рішення про визнання положень щодо неможливості її оскарження неконституційними, тобто такими, що не відповідають Конституції України.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, зазначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі про те, що вона не підлягає оскарженню, хоча і є порушенням вимог кримінального процесуального закону, проте не є істотним в розумінні приписів ст. 412 КПК України, та не тягне за собою суттєвого порушення прав осіб та не може бути єдиною підставою для скасування ухвали слідчого судді, враховуючи також ті обставини, що апеляційна скарга була прийнята до розгляду апеляційним судом.

Одночасно, апеляційний суд критично оцінює доводи заявника про те, що слідча суддя, відмовляючи в задоволенні його скарги на бездіяльність працівників ВП №1 ОРУП №1 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України, необґрунтовано не зазначила підстав для постановлення такого рішення, а посилання на «Положення про ЄРДР. Порядок його формування та ведення» є безпідставним на його думку.

Завданнями кримінального провадження, згідно положень ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а тому посилання слідчої судді в ухвалі на «Положення про ЄРДР…» є обґрунтованим та вказує саме на те, що слідчою суддею проаналізовані підстави невнесення органом досудового розслідування відомостей, викладених у заяві ОСОБА_6 , а не те, що саме він має дотримуватись вимог вказаного Положення.

Аналіз копії заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, долученої до скарги на бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 (а.п. 4), свідчить про те, що заявник, всупереч вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, в своїй заяві взагалі не наводить жодних обставин, навіть короткого їх викладу, які б свідчили про вчинення державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі будь-якого кримінального правопорушення.

Так, заявник ОСОБА_6 в поданій заяві стверджує про те, що ним було встановлено факт введення в оману суду та виконавчу службу, інших державних органів, подані відповідні клопотання до державного виконавця, з вказівкою всієї необхідної інформації для закриття провадження по справам, але державний виконавець не виконує свої службові обов`язки, чим на його думку вчини злочин, передбачений ст. 367 КК України.

При цьому до своєї заяви клопотань, на які посилається ОСОБА_6 , або конкретних обставин щодо протиправних дій державного виконавця, у чому вони саме полягали, у заяві не наводить, висловлюючись загальними фразами щодо вчинення кримінального правопорушення та до своєї заяви про вчинення кримінального правопорушення не додає копії документів, на які посилається у ній, з яких ним зроблений висновок щодо наявності ознак кримінального правопорушення і діях державного виконавця.

Викладені в заяві посилання щодо вчинення державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_1 є загальними, не містять конкретних фактів, не уточнені, у зв`язку із чим викликають обґрунтовані сумніви.

Окрім того, зазначені апеляційним судом обставини щодо відсутності підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 , що не містить будь-яких конкретних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення підтверджується також судовою практикою, зокрема, в п.п. 35-36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18) Верховний Суд дійшов висновку про те, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі злочину, оскільки заява не містить викладу конкретних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання службових осіб ВП №1 ОРУП №1 внести відповідні відомості до ЄРДР.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та такою що не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 309, 370, 404-407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП України в Одеській області залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4