Справа № 461/1923/21
Провадження № 1-кс/461/1547/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 на повідомлення слідчого про підозру, в якій він просить скасувати запобіжний захід. В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 05.11.2020 року старшим слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Зазначає, що повідомлення про підозру не містить інформації про докази того, що ОСОБА_3 має відношення до виготовлення підробленої довідки, відсутні докази того, що ОСОБА_3 вносив в довідку неправдиві відомості. Також відсутні докази того, що ОСОБА_3 було відомо, що ОСОБА_8 користується чи не користується квартирою АДРЕСА_1 . Відсутні докази, щодо відношення ОСОБА_3 до реєстрації ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 . Крім цього, жодного відношення до цивільних правовідносин, які склалися між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 не має. Доказів, які б могли підтвердити вплив останнього на ОСОБА_9 не має. В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують, що замки зміненні та розпочато ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1 . Відтак твердження слідчого про наявність наміру ОСОБА_3 покращити умови квартири для її подальшого відчуження та отримання коштів є необґрунтованими. Також, досудовим розслідуванням не встановлено точний час та місце вчинення шахрайства. Не зрозуміло в який саме момент ОСОБА_3 вчинив злочин, а також в який момент він заволодів чужим майном та мав можливість розпоряджатись ним, де останній заволодів чужим майном. На думку адвоката, відсутня об`єктивна сторона злочину, оскільки ОСОБА_3 не порушував право власності жодної особи. Жодної дії щодо введення потерпілої особи в оману не знаходять свого підтвердження, оскільки у справі відсутня потерпіла особа.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 скаргу підтримав з мотивів наведених у ній.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримала скаргу. Просила задоволити таку.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу. Просив задоволити з підстав, наведених його захисниками. Наголосив, що він не є власником вищевказаної квартири та не заволодівав такою.

Слідчий ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Крім цього, обговорення ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , отримані в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, підтверджувалися конкретними діями, які закріплювалися у офіційних документах, зокрема і перереєстрації, відвідуванням вказаного приміщення, пошуком осіб для розробки архітектурного проекту. Наголошує, що 05.11.2020 року на адресу ГУ НП у Львівській області надійшла заява представника ЛМР ОСОБА_11 про залучення до кримінального провадження №00000800 в якості потерпілого. З даної заяви вбачається, що приміщення по АДРЕСА_2 незаконно вибули із комунальної власності, відтак територіальній громаді м.Львова було завдано шкоду. Просив відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000800 від 02.10.2020, за підозрою ОСОБА_3 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

05.11.2020 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Зміст підозри: ОСОБА_3 , за попередньою змовою, з ОСОБА_10 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та подальшого отримання грошових коштів від продажу незаконно отриманого майна, у невстановлений час виготовили довідку Львівського комунального підприємства «Снопківське» №723 від 18.03.20Ї6, в яку внесли завідомо неправдиві дані про те, що ОСОБА_8 , паспорт НОМЕР_1 користується приміщенням квартири під літерою 6-1, площею 5,2 кв.м., 6-2 площею 12,2 кв.м., загальною площею 22,9 кв.м., житловою площею 12,2 кв.м. у будинку АДРЕСА_2 , при цьому достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ніколи не користувався вказаним приміщенням.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований, на заволодіння чужим майном шляхом обману та подальшого отримання грошових коштів від продажу незаконно отриманого майна ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , прибули до приміщення державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_12 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 діючи на виконання вказівок ОСОБА_10 та ОСОБА_13 звернувся із заявою про державну реєстрацію права-власності на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 . При цьому, як підставу набуття права власності та державної реєстрації "права власності надав довідку, Львівського комунального підприємства «Снопківське» №723 від 18.03.2016, в якій викладені завідомо неправдиві відомості про користування ОСОБА_14 вказаною квартирою, довідку Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №2/2692 від 03.03.2020.

23.03.2020 о 14.41 год. на підставі поданих документів ОСОБА_8 , котрий діяв за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та іншими, невстановленими особами,, державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_12 внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно, до внесених відомостей квартирі АДРЕСА_1 було присвоєно реєстраційних номер об`єкта нерухомого майна -101, визначено право приватної власності, та власника - ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 05.07.1996 Залізничним РВУМВС України у Львівській області.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном шляхом обману ОСОБА_8 котрий діяв на виконання вказівок ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , НОМЕР_3 перебуваючи у приміщенні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чупринки, 69. укладає договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . При цьому покупцем вказаної квартири виступає ОСОБА_9 , яка являється матір`ю ОСОБА_3 . Вказаний договір купівлі-продажу зареєстрований в реєстрі за №3-1095, та підписи на якому посвідчені державним нотаріусом ОСОБА_15 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном шляхом обману 21.08.2020 ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Чупринки, 69, здійснює дарування квартири, АДРЕСА_1 , своїй доньці - ОСОБА_16 , шляхом видання договору дарування квартири, котрий зареєстрований в реєстрі за №3-1325, та підписи на якому посвідчені державним нотаріусом ОСОБА_15 - -

Після набуття права власності ОСОБА_17 на квартиру АДРЕСА_1 , та внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_10 , діючи за попередньо , змовою із ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, змінили замки на вхідних дверях квартири АДРЕСА_1 , та розпочали проводите ремонтні роботи для покращення фізичних властивостей вказаної квартири та підвищення вартості, з метою подальшого відчуження та отримання грошовій коштів.

Згідно з підозрою, своїми протиправними діями ОСОБА_3 за попередньо змовою з ОСОБА_10 , та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, заподіяли територіальній громаді міста Львова матеріальної шкоди на суму 589546 грн., що становить великий розмір.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йоникайло проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, слідчий суддя вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 підтверджується:

1.протоколом про результати здійснення негласної (слідчої) розшукової дії

-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного

терміналу ОСОБА_10 від 17.09.2020.

2.протоколом про результати здійснення негласної (слідчої) розшукової дії

-зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного

терміналу ОСОБА_3 від 17.09.2020.

3.документами вилученими, в ході проведення обшуку у приміщенні ЛКІ1

«Княже місто», зокрема: журналом вихідної кореспонденції ЛКП «Снопківське»,

будинковою книгою по вулиці Івана Франка у м. Львові

4.заявою про залучення до провадження, як потерпілого від 05.11.2020;

5.висновком Спеціаліста №0411/1;

6.інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 ;

7.документами, вилученими в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів від 13.11.2020, котрі перебували у володінні 5 Львівської Державної нотаріальної контори;

8.документами, вилученими в ході проведенні тимчасового доступу до речей і документів від 27.01.2021, котрі перебували у володінні Галицької районної адміністрації;

9.висновком експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ/114-20/23286 від 29.01.2021;

10. висновком експерта за результатами проведення судової технічної експертизи

документів №СЕ/114-21/2522-ДД від 25.02.2021;

11. протоколами обшуків за місцем проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

Способом заволодіння приміщенням квартири АДРЕСА_1 та набуттям права власності виступила завідомо підроблена довідка Львівського комунального підприємства «Снопківське» №723 від 18.03.2016, містить наступні відомості: «ЛКП «Снопківське» повідомляє, що гр. ОСОБА_8 паспорт НОМЕР_1 , користується приміщенням квартири під літерою 6-1 пл. 5,2 м2, 6-2 пл. 12,2 м2, пл.. 5,5м2, загальною площею 22,9 м2, житловою площею 12,2 м2 у будинку АДРЕСА_2 . На вказаній довідці зазначені дані директора ЛКП «Снопківське» ОСОБА_18 , проставлений підпис, та відтиск печатки ЛКП «Снопківське».

Згідно протоколу проведення обшуку Львівського комунального підприємства «Княже місто» було вилучено журнал реєстрації вхідної кореспонденції, згідно якого вбачається, що 18.03.2016 видачі будь-яких довідок ОСОБА_19 не здійснювалося. Крім цього, згідно загальної будинкової книги, зазначені в будинку АДРЕСА_2 , зазначені квартири, їх власники або квартиронаймачі, а саме: квартири АДРЕСА_5 - ОСОБА_20 ; квартири АДРЕСА_6 - ОСОБА_21 ; квартири АДРЕСА_7 - ОСОБА_22 ; квартири АДРЕСА_8 - ОСОБА_23 ; квартири АДРЕСА_9 - ОСОБА_24 .

На підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова проведено тимчасовий доступ до речей і документів, та вилучено зокрема й копію розпорядження №185-К від 10.09.2014, згідно з яким ОСОБА_25 , звільнено із посади директора ЛКП «Снопківське».

Згідно висновку почеркознавчої експертизи №СЕ-19/114-20/23286-ПЧ від 29.01.2021 підпис від імені ОСОБА_26 у документі «довідка №723 від 18.03.2016 виконаний не ОСОБА_25 , а іншою особою.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/114- 21/2522-ДД, друкований текст в довідці ЛКП «Снопківське» №723 від :8.03.2016, довідці ЛКП «Снопківське» №439 від 10.06.2014, довідці ЛКП «Снопківське» №461 від 13.06.2014, а саме: друкований текст «Довідка ЛКП «Снопківське» повідомляє, що гр. ОСОБА_8 паспорт НОМЕР_1 , користується приміщенням квартири під літерою 6-1 пл.5,2 м2, 6-2 пл.12,2 м2, пл. 5,5 м2, загальною площею 22,9 м2, житловою площею 12,2 м2 у будинку АДРЕСА_2 , директор ЛКП «Снопківське» ОСОБА_25 , надруковано при повторній закладці документу в знакодрукуючий пристрій.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Системний аналіз положень ст.ст. 276-278 КПК України вказує на те, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст. 368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

З поданої скарги вбачається, що заявник фактично незгоден з підозрою у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю, при цьому просить її скасувати. Обґрунтовує свою незгоду тим, що у органу досудового розслідування відсутні докази причетності ОСОБА_3 до даного кримінального правопорушення.

Отже, заявник по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Адже з огляду на доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає.

Слідчий суддя також не вбачає порушення порядку повідомлення ОСОБА_3 про підозру. З матеріалів справи встановлено, що зміст письмового повідомлення про підозру відповідає вимогам ст. 277 КПК України. Воно вручене підозрюваному в присутності захисника в день його складення, 05.11.2020 року. Підозрюваному роз`яснені та оголошені його права, вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, про що свідчить його підпис та захисника у повідомленні про підозру.
Щодо вимог скарги в частині скасування запобіжного заходу ОСОБА_3 , суд зазначає наступне. З суті скарги випливає, що захисник просить скасувати запобіжний захід внаслідок скасування повідомлення про підозру при розгляді даної скарги. Питання про скасування запобіжного заходу не розглядаються під час розгляду скарги на повідомлення про підозру. В ст.201 КПК України зазначається порядок в якому вирішується питання про зміну чи скасування запобіжного заходу. Ці питання вирішуються шляхом подання відповідного клопотання та з дотримання певних, передбачених ст.201 КПК України вимог. Тому при розгляді даної скарги суд не має правових підстав вирішувати питання про скасування підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги в частині скасування повідомлення про підозру, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення скаргу захисника ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчого про підозру.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1