Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/9698/15-к
Провадження № 1-кп/490/245/2017
У Х В А Л А

12 березня 2021 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0004336 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:
-24 квітня 1992 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 85, частиною 2 статті 140 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 3 років 6 місяців позбавлення волі; був звільнений 16 червня 1993 року за амністією, з невідбутим строком покарання 1 рік 09 місяців 11 днів;

-02 грудня 1993 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за статтею 94, частиною 3 статті 206, частиною 3 статті 222 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 12 років позбавлення волі; був звільнений 05 серпня 2005 року по відбуттю строку покарання;

-06 листопада 2008 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України 2001 року - до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна; був звільнений 14 листопада 2013 року умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 1 рік 00 місяців 25 днів.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений заявлене клопотання підтримав.

Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання не заперечувала.

Встановлених судом обставин із посиланням на докази

Відповідно до статті 49 Кримінального Кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені у пунктах 1-5 частини 1 вказаної статті строки.

Аналіз норми вказаної статті свідчить, що передбачений нею вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності лише трьох умов:

1.закінчення зазначених у законі строків;

2.не ухилення особи від слідства або суду

3.не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості;

Вирішення питання про наявність таких у мов в цьому випадку призводить до такого.

А. Щодо закінчення зазначених законом строків.

Вирішуючи питання про те, чи сплили передбачені законом строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, суд, виходе з такого.

Відповідно до положень пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України, питання при закінчення строків давності вирішується, виходячи з:

-початкового моменту перебігу строку давності;

-передбаченої законом тривалість строку давності.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою діяння, що містить елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу України.

Тривалість строків давності відповідно до пунктів 1-5 частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України визначається ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в свою чергу, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, визначається відповідно до санкцій статей Особливої частини цього Кодексу.

Статті Кримінального Кодексу ж, санкції яких мають враховуватись при визначенні ступеню тяжкості вчиненого злочину, визначаються відповідно до вчиненого особою діяння та наявності в такому діянні елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Таке доводить, що для вирішення питання про закінчення строків давності слід визначити:

I.сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України;

II.ступінь тяжкості цього діяння;

III.тривалість строку давності

І……Вирішуючи питання про порядок визначення сутності вчиненого ОСОБА_4 діяння, часу його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд виходе з такого.

1. Норма статті 49 Кримінального Кодексу України на відміну від норм, що регулюють звільнення від кримінальної відповідальності з інших підстав, не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із визнанням цією особою своєї винуватості у вчиненні злочину, її каяттям у такому або відшкодуванням нею завданої нею шкоди.

Норми §2 глави 24 Кримінального Процесуального Кодексу України, що регулюють порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, зокрема, за цією обставиною, не передбачають, що для звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією обставиною необхідними є встановлення внаслідок досудового розслідування або судового розгляду як самого факту вчинення злочину, так й усіх обставин його вчинення. При цьому відповідно до частини 1 статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, діюче законодавство не пов`язує звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й з встановленням часу та характеру вчиненого особою злочину внаслідок кримінального провадження.

В той же час, у частині 2 статті 285 Кримінального Кодексу України зазначається про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, як розтлумачив Верховний Суд України у пункті 3 своєї Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328 К/С-16, системно-структурний аналіз норм Кримінального Процесуального Кодексу доводить, що обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Таке доводить, що при вирішенні питання про можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого особою діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, слід визначати, на підставі версії державного обвинувачення про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, що викладена в обвинувальному акті.

2. В межах цього кримінального провадження 02 жовтня 2015 року був складений та затверджений обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у якому була викладалась первісна версія державного обвинувачення про вчинення ним діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. За цією версією, ОСОБА_4 відкрито заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 , з огляду на що його дії були кваліфікованими за статтею 186 Кримінального Процесуального Кодексу України.

3. 10 березня 2021 року публічним обвинувачення ця версія була уточнена, про що був складений та погоджений у встановленому законом порядку новий обвинувальний акт.

При цьому потерпілій було роз`яснене її право підтримувати первісне обвинувачення, але від такого вона відмовилась, зазначивши, що підтримує уточнене обвинувачення.

Після цього новий обвинувальний акт був залучений до матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому було роз`яснено, що в подальшому він захищатиметься від нового обвинувачення та прокурор оголосила новий обвинувальний акт під час судового засідання.

Відповідно до приписів частини 4 статті 338 Кримінального Процесуального Кодексу України та роз`яснень, що містяться у Постанові Верховного Суду від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16 таке означає, що наразі існує єдина версія про вчинення обвинуваченим протиправного діяння, та ця версія є викладеною в обвинувальному акті від 10 березня 2021 року.

3. За версією, що була сформульована публічним обвинуваченням 10 березня 2021 року, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

08.08.2015 близько 17:00 годин [він] знаходився на перехресті вул. 68 Десантників та вул. 2 Слобідська в місті Миколаєві, разом з ОСОБА_8 ..Під час раптово виниклого конфлікту з потерпілою, на ґрунті неприязних відносин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на спричинення легких тілесних пошкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних пошкоджень потерпілій, ОСОБА_4 наніс потерпілій біля 5-ти ударів ногами по ногам.
Згідно висноку експерта, у ОСОБА_8 мають місце пошкодження у вигляді числених саден в області лівої нижньої кінцівки, дане тілесне пошкодження утворилось від дії тупих твердих предметів. По ступеню тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень.

4. Ці дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

За такого при вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності сутність вчиненого ним діяння, час його вчинення та наявність в ньому елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого в Особливій частині Кримінального Кодексу України, суд визначає на підставі версії державного обвинувачення, за якою
08 серпня 2015 року за викладених вище обставин ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Отже, початковим моментом перебігу строку давності в цьому випадку є момент вчинення злочинного діяння - 08 серпня 2015 року.

ІІ……Вирішуючи питання про ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд виходе з приписів статті 12 Кримінального Кодексу України та санкцій частини 1 статті 125 цього Кодексу.

Санкція частини 1 статті 125 Кримінального Кодексу України передбачає максимальне покарання у вигляді виправних робіт строком на 1 рік.

Відповідно до частини 2 статті 12 Кримінального Кодексу України за такого вчинене ОСОБА_9 кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

ІІІ……Вирішуючи питання щодо тривалості строків давності у зв`язку із вчиненням кримінального проступку ОСОБА_4 , суд виходе з приписів частини 1 статті 49 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання, менш суворе, ніж обмеження волі, строк давності становить два роки.

Б. Щодо неухилення обвинуваченого від слідства та суду.

Матеріали справи поза розумним сумнівом свідчать, що під час кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 не вчиняв дій, які могли бути кваліфікованими, як ухилення від слідства або суду.

Тривалість розгляд справи ж зумовлена станом доказів у справі та обставинами формулювання публічним обвинуваченням версії про вчинення обвинуваченим злочину та висунення йому обвинувачення.

В. Щодо невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеню тяжкості.

Відповідно до частини 3 статті 49 Кримінального Кодексу України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

В зв`язку з цим суд відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що після 08 серпня 2015 року ОСОБА_4 не вчиняв злочинів.

Таке доводить, що в цьому випадку перебіг давності не переривався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався.

1. Відповідно до статті 286 Кримінального Процесуального Кодексу України суд розглядає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за клопотання сторони кримінального провадження

Відповідно до частини 2 статті 288 цього ж Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Ці норми дозволяють вирішити заявлене захистом клопотання таким чином.

2. Встановлені судом обставини доводять, що в цьому випадку на момент розгляду клопотання судом встановлені у частині 1 статті 49 Кримінального Кодексу України строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в зв`язку із вчиненням вказаних автором обвинувального акту діянь сплинули.

3. Про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 освічений та просить про закриття провадження у справі.

4. Потерпіла ж скористатись своїм правом висловити заперечення (за їх наявності) проти закриття кримінального провадження не побажала.

5. Суд враховує також, що підстави для відкладення розгляду справи та надання захисту часу на підготовку до розгляду справи, з огляду на категоричну позицію захисту про необхідність закриття провадження у справі, що унеможливлює її подальший розгляд, є відсутніми.

Отже, клопотання захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із спливом строків давності слід задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі відносно нього - закрити.

Керуючись ст.ст. 369-372, 376 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисту задовольнити.
Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України.
Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України - закрити.
Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =