Справа № 203/2340/21
Провадження № 1-кп/0203/731/2021
У Х В А Л А
11.08.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000244 від 21.04.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, м. Куп`янськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючий, раніше не судимий, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор звернувся із клопотанням щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зменшилися та не зникли ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, після злочину намагався покинути місце вчинення злочину, а тому перебуваючи на свободі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих. Таким чином, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_5 не може запобігти вищевказаним ризикам.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила залишити без задоволення, посилаючись на те, що прокурором в основу клопотання покладені ті ж самі доводи, які були викладені у попередніх клопотаннях. Вважає, що ризик впливу на свідків недоведений, оскільки очевидців подій взагалі не було, її підзахисний насильство до потерпілого не застосовував, грошовими коштами не заволодівав. Просила врахувати, що її підзахисний вперше притягується до кримінальної відповідальності, страждає на розумову відсталість, за місцем мешкання характеризується позитивно, не страждає на алкогольну та наркотичну залежність, має постійне місце мешкання, де проживає з рідним батьком, який є пенсіонером та страждає на тяжкі захворювання, зокрема порушенням зору, а тому постійно потребує допомоги та догляду зі сторони ОСОБА_5 ..
Обвинувачений підтримав доводи захисника.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому, думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2021 року, обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначеним розміром застави, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується 16 серпня 2021 року.
Статтею 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Разом із тим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до шести років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не проведене, а отже суд вважає, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 , який не має місця проживання в м. Дніпро, зможе перешкодити встановленню істини у справі, здійснювати вплив на свідка та переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності.
Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу.
Крім того, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, визначивши останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 65 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147 550,00 (сто сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) 00 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора-задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 жовтня 2021 року.
Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 147 550,00 (сто сорок сім тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень) 00 копійок.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт чи паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.
На ухвалу, в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом 5 днів з дня її винесення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя Кіровського районного суду
м. Дніпропетровська ОСОБА_1