Дата документу 18.05.2021
Справа № 334/7258/17
Провадження № 1-кп/334/94/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників потерпілих адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого про призначення експертиз у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Судовий розгляд триває.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого заявила клопотання про призначення комплексної медико - криміналістичної експертизи та судово поліграфічну експертизу.

Своє клопотання захисник обґрунтовував тим, що висновки експертиз, зокрема: висновок №3209 від 28.10.2016 року, додаткової експертизи №371/к, висновок експерта №5 не відповідають подіям, які описані в обвинувальному акті, не узгоджуються з показами свідків та дають підстави сумніватись в об`єктивності проведеної експертизи, що перешкоджає повному і всебічному встановленню істини справи і унеможливлює винесення судом справедливого і законного вироку.

Крім того, на підтвердження позиції сторони захисту, що ОСОБА_6 не мав умислу на вбивство, а наніс лише один удар потерпілому ОСОБА_12 в область обличчя, знаходячись один навпроти одного, з метою довести правдивість своїх показів і відсутність умислу на ОСОБА_13 висловив своє бажання на проведення відносно нього судово- поліграфічної експертизи, про що заявив відповідне клопотання.

Прокурор заперечував проти заявленого клопотання, оскільки усі докази долучені до матеріалів справи; усі слідчі дії були проведені разом з захисником обвинуваченого; при проведенні експертиз, захисник мала право заявляти клопотання, зокрема щодо тих питань, які наразі нею заявляються в суді, тому призначення комплексної експертизи, лише дасть можливість обвинуваченому не відбувати покарання, а затягувати судовий розгляд.

Представники потерпілих та потерпілі заперечували проти задоволення даного клопотання та підтримали позицію прокурора.

Вислухавши клопотання прокурора, захисника, думки учасників судового засідання з приводу заявленого клопотання, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученнями слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Положеннями КПК України безпосередньо не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи із застосуванням поліграфа. Судова поліграфічна експертиза може проводитися лише експертами відповідної кваліфікації за науково-обґрунтованими методиками. Проведення такого роду експертиз має доручатися відповідним акредитованим судовим експертам. Результати перевірок на поліграфі мають орієнтовне значення в процесі доказування, а висновки мають ознаки вірогідності.

Методики проведення судових експертиз (крім судово-медичних та судово-психіатричних) підлягають атестації та державній реєстрації в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 3ст. 8 Закону України "Про судову експертизу" N 4038-XII від 25.02.94 року з наступними змінами).

Зазначена експертиза не відноситься до експертиз, передбачених ч. 2 ст. 242 КПК України, проведення яких є обов`язковим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника про призначення судової психофізіологічної експертизи із застосуванням поліграфу, необхідно відмовити.

Стосовно призначення комплексної медико - криміналістичної експертизи, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у її задоволенні виходячи з наступного:

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 42 КПК України визначені права підозрюваного, обвинуваченого, в числі яких право обвинуваченого збирати і подавати суду докази.

Відповідно до ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, яке згідно ст. 93 цього Кодексу, здійснюється сторонами кримінального провадження шляхом збирання доказів, в тому числі шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до п.1.2.10. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частина 1 ст. 242 КПК України передбачає, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Так, на відміну від КПК України1960 року, у новому КПК України в редакції 2012 року, немає визначення понять первинної, додаткової, повторної, комісійної та комплексної експертиз. Виходячи із системного тлумачення ст. 332 КПК України, нормативна база, яка регламентує питання, пов`язані з призначенням та проведенням експертизи у кримінальному провадженні, її видами, суб`єктами експертної діяльності, складається із спеціального закону та підзаконних актів. До підзаконних актів, які регулюють питання судово-експертної діяльності, серед іншого, належить Інструкція про проведення судово - медичної експертизи, затверджена наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу від 26.12.2012 № 1950/5) та Правила проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджені від 17.01.1995 року №6, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6.

Відповідно до п. 2 Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи - експертизи у відділі проводяться за постановою особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України.

За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої установи.

Беручи до уваги п. 1.2.11. Інструкції, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання).

Отже, судом встановлено, що у матеріалах кримінального провадження містяться: судово-медична експертиза №3209 від 28.10.2016 року, додаткова експертизи №371/к та висновок експерта №5.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Отже, у суду не виникає сумнівів у правильності висновків експертів, т.я. експертизи були проведені експертами, які мають відповідну кваліфікацію та з урахуванням всіх необхідних методик дослідження. Крім того, перелік питань, які заявник просить поставити експертам при повторній експертизі, відрізняється від питань, що вирішувалися експертами при первинній експертизі, тому відсутні підстави для призначення комплексної експертизи.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд не може сприяти а ні стороні захисту а ні стороні обвинувачення у зібранні нових доказів під час судового розгляду провадження для обґрунтування або спростування обвинувачення.

Крім того, під час досудового розслідування відповідне клопотання стороною захисту не заявлялося, хоча докази збираються саме на цій стадії кримінального провадження і надаються суду для їх безпосереднього оцінювання. Усі дії щодо збирання доказів, які підлягають наданню суду, за загальним правилом здійснюється саме під час досудового розслідування. Клопотань під час відкриття матеріалів досудового розслідування заявлено не було. У разі відмови органів досудового розслідування у задоволенні клопотань учасників судового провадження, така відмова може бути оскаржена, в тому числі з підстав відмови у призначенні відповідної судової експертизи, слідчому судді. Отже, суд вважає, що повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження, а звідси клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 242, 369, 371 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити захиснику обвинуваченого адвокату ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про призначення комплексної медико - криміналістичної експертизи та судово поліграфічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3