Номер провадження: 11-кп/813/1523/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2019 року, якою прокурору для усунення недоліків повернутий обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001950 від 02 квітня 2015 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заболотів, Снятинського району, Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2019 року року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001950 від 02 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. ст.121 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків.

Не погодившись із зазначеною ухвалою прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, так як суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону під час проведення підготовчого засідання вийшов за межі тих питань, які вирішуються судом на даній стадії судового провадження, а саме дав оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 .

До початку апеляційного розгляду потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_2 . Свою заяву ОСОБА_7 обґрунтував тим, що на його думку, суддя ОСОБА_2 постановив низку неправосудних рішень, які безпосередньо стосуються його прав та інтересів, що свідчить про корумпованість вказаного судді.

Заслухавши потерпілого ОСОБА_7 , який підтримав свою заяву про відвід судді ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_6 , який вважав заявлений відвід безпідставним, обговоривши доводи заявленого відводу, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з ч.3 вказаної норми права при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав за яких суддя не може приймати участь у кримінальному провадженні та з яких сторона провадження може заявити відвід судді.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У своїй заяві про відвід потерпілий ОСОБА_7 не наводить жодних обставин, передбачених ст.75 КПК України для її задоволення.

Разом з тим, відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, з метою недопущення сумнівів у учасників кримінального провадження, а також безпосередньо у потерпілого ОСОБА_7 в безсторонності та неупередженості судді ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_7 та відвести суддю ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року.

Згідно з абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року відносно ОСОБА_9 до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву потерпілого ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_2 .

Відвести суддю ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2019 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001950 відносно ОСОБА_9 .

Матеріали провадження №11-кп/813/1523/19 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного перерозподілу в поряду ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3