У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1020/21
Номер провадження 1-кп/184/168/21

03 червня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 08.03.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня неповна, не працююча, не заміжня, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 (в режимі відео конференції), захисника ОСОБА_5 (в режимі відео конференції), -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000017 від 08.03.2021 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року та в подальшому продовженого ухвалою від 06.05.2021 р.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що заявлені раніше ризики передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких, аніж тримання під вартою запобіжних заходів, неможливо, оскільки ОСОБА_3 на даний час ніде не працює, не навчається, дітей на утриманні не має та інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров Дніпропетровської області, немає. За місцем мешкання, характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями. На даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і вона в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за навмисне позбавлення життя людини.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, наполягаючи на тому, що ризики, заявлені прокурором відсутні, заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 було способом самозахисту ОСОБА_3 , оскільки вона сама отримала легкі тілесні ушкодження. Крім того, клопотали перед судом змінити запобіжний захід на цілодобовий арешт або визначити заставу.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та надані учасниками провадження докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК.

Відповідно до п.2.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 19.12.2014 року "Про судову практику застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою" у судовій практиці при вирішенні спірного питання про межі продовження строку тримання під вартою під час підготовчого провадження необхідно враховувати, що за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час підготовчого судового засідання вправі продовжити строк тримання під вартою в межах, визначених ч.1 ст.197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.03.2021 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою; в подальшому строк застосованого запобіжного заходу продовжено ухвалою від 06.05.2021 р.
Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується наданими стороною обвинувачення сукупності доказів, а саме даними: витягу з ЄРДР №0000017 від 08.03.2021р., протоколу огляду трупа від 09.03.2021р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 08.03.2021 року, протоколу огляду місця події від 08.03.2021 року, висновком щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком експерта №150 від 09.03.2021р., висновком експерта №150/2 від 23.03.2021р., протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2021р., повідомленням про підозру від 09.03.2021р.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала факт спричинення потерпілому ножових поранень, внаслідок яких настала смерть останнього.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до практики ЕСПЛ, тяжкість можливого покарання згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Крім того, оцінка ризику ухилення від суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»). Оцінка ризику повторного скоєння правопорушення має здійснюватись, зокрема, з встановлених обставин справи щодо біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Клоот проти Бельгії).

Таким чином, при вирішенні питання продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку про продовження існування та не зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років; обвинувачена в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за навмисне позбавлення життя людини. Тому є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за особливо тяжкий злочин вона може виїхати з місця свого проживання.
Крім того, суд звертає увагу на те, що обвинувачена ніколи офіційно не працювала, в неї відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме чоловік та діти, відсутні законні джерела доходів, злочин, в якому обвинувачується остання, вчинений у стані алкогольного сп`яніння. Суд критично оцінює пояснення обвинуваченої про те, що вона проживала за рахунок матеріальної допомоги її сестри, що мешкає у Росії, оскільки жодних доказів зазначеного учасниками провадження до суду не надано. Крім того, за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає алкогольними напоями, що ставало наслідком виникнення сварок зі співмешканцем ОСОБА_6 ; раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.310, ч.2 ст.309 КК України та, хоча на даний час судимість по вказаним кримінальним правопорушенням погашена, а відтак суд не посилається на наявність судимості у обвинуваченої, проте факт притягнення останньої до кримінальної відповідальності раніше свідчить про репутацію ОСОБА_3 та її схильність до неправомірної поведінки та може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.
Разом з тим, суд вважає недоведеним стороною обвинувачення наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано жодного доказу, які би вказували на наявність зазначеного ризику. Крім того, свідок ОСОБА_7 була допита у судовому засіданні в порядку ст.225 КПК України.
Водночас, зазначене підтверджує, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшились, застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконанню обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинуваченої, потерпілого та свідків ще не розпочатий, через що наявна потреба запобігти процесуальним ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 01.08.2021 року включно.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в силу вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд має право не призначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини, проте, зазначене є диспозитивним правом суду, а не його обовязком.

Згідно ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч.3 або ч. 4 ст.і 183 цього Кодексу.

За таких обставин, приймаючи до уваги тривалий час проведення досудового слідства не з вини обвинуваченої, необхідність здійснення обвинуваченою ОСОБА_3 догляду за хворою матір`ю, можливість близьких родичів обвинуваченої внести передбачений законодавством розмір застави, суд приходить до висновку про можливість визначення альтернативного запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 у виді застави.

Крім того, під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, та судом проведено підготовку до судового розгляду. Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському міському суду Дніпропетровської області.

Крім того, судом роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_3 право на колегіальний розгляд у складі трьох суддів даного кримінального провадження, проте, відповідного клопотання стороною захисту заявлено не було.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Від сторін кримінального провадження клопотань про виклик свідків та витребування певних речей чи документів не заявлено.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 316, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Призначити по кримінальному провадженню № 0000017 від 08.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України проведення відкритого судового розгляду 10.06.2021 р. о 13 год. 00 хв. в приміщенні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області.

Судове провадження здійснювати за участю прокурора, обвинуваченої, захисника, потерпілого та свідків.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 03.06.2021 року до 01.08.2021 року включно.

Виконання даної ухвали, в частині продовження строку запобіжного заходу, покласти на ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та державну установу "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_3 обов`язків, визначених КПК України.
Розмір застави визначити у сумі 181 600 грн., яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.
Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за викликом прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Покров без дозволу прокурора, суду;
- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню (щодо свідка ОСОБА_7 обмежити спілкування з питань обставин кримінального провадження).
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити строком на два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_3 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, її захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1