Провадження № 1-кс/686/7803/21
05 серпня 2021 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому скаргу АТ «Банк Форвард» на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
АТ «Банк Форвард» через представника ОСОБА_3 звернулось до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій просить визнати бездіяльність службових осіб Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, зобов`язати уповноважених службових осіб Хмельницького районного управління поліції внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за заявою товариства, поданою від його імені представником ОСОБА_4 .
Проте відомості за указаною заявою до ЄРДР не внесені.
З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, уповноваженими особами ХРУП ГУНП в Хмельницькій області допущена бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.
У судове засідання представник АТ «Банк Форвард» не з`явився, у скарзі міститься заява про розгляд справи без його участі.
Уповноважена особа ХРУП ГУНП в Хмельницькій області у судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР без належних на те підстав.
За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Як вбачається з матеріалів скарги, 09.06.2021 представник АТ «Банк Форвард» звернувся до ХРУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст.190 КК України.
З метою з`ясування причин порушення клієнтом взятих на нього зобов`язань, працівником банку були здійснені телефонні дзвінки на мобільні та стаціонарні телефони ОСОБА_5 .
Однак, на виклики за указаними телефонними номерами ОСОБА_5 не відповідає.
У ситуації, що склалася, особа,яка подала скаргу вбачає ознаки кримінального правопорушення.
Листом від 05.07.2021 №7894/121/119 2021 заявнику за підписом заступника начальника ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 надіслана відповідь , у якій вказано про відсутність у поданій заві ознак кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відомості до ЄРДР не внесені.
Отже, указаним листом, копію якого АТ «Банк Форвард» 14.07.2021 заявнику фактично відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою.
Слідчий суддя зазначає, що статтею 190 КК передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою.
Як випливає зі змісту зазначеної норми кримінального закону та правозастосовної практики, отримання майна за умови виконання якого-небудь зобов`язання належить кваліфікувати як шахрайство в тому разі, коли винна особа в момент заволодіння цим майном мала на меті його присвоїти, а зобов`язання не виконувати. Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договорів кредиту, позики, попередньої оплати за виконання певної роботи тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності, виконати належно обумовлену роботу чи повернути борг. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом. Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії осіб, поведінка яких оцінюється, можуть бути в іншій юридичній площині, ніж кримінальна, а саме свідчити про наявність цивільного або господарського спору.
Як вбачається зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення,, поданої скарги та доданих до неї матеріалів, ознаки кримінально караної поведінки у діях ОСОБА_5 як свого клієнта, АТ «Банк Форвард» вбачає через неналежне виконання зобов`язання зі сплати кредиту та перешкоди зв`язатися з клієнтом за допомогою засобів телефонного зв`язку.
Водночас, заявник зазначає, що клієнт здійснював мінімальні проплати за кредитом.
За таких обставин , у разі встановлення банком порушення ОСОБА_5 зобов`язання за кредитним договором та наявності спору з цього приводу за правовідносин, що склалися, такий спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.
Відтак, викладені у заяві представника АТ «Банк Форвард» твердження про наявність ознак кримінально караної поведінки у діях ОСОБА_5 не є повідомленням про злочин, і не містить конкретних та достатніх даних про вчинення кримінального правопорушень, передбачених ст.190 КК України, оскільки особа, яка подала скаргу, фактично не погоджується із порушенням клієнтом банку зобов`язання за кредитом.
Викладені у заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення не місять містять відомостей про реальність конкретної події кримінального правопорушення та ґрунтуються виключно на оцінці заявником ситуації, що склалася.
Отже, слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про вчинення особою, на яку вказує заявник, кримінального правопорушення.
Жодних обґрунтованих посилань на підтвердження вказаних обставин скарга та долучені до неї матеріали не містять.
Відтак, за результатом розгляду заяви представника АТ «Банк Форвард» уповноважена особа органу досудового розслідування дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.
А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні скарги АТ «Банк Форвард» на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя