Справа № 214/4580/20
1-кс/214/340/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_3 про відвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 209 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.04.2021 в провадження судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід, заявлений судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , головуючому у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 209 КК України.
В обґрунтування поданої заяви обвинувачена ОСОБА_3 зазначає, що при об`єднанні в одне провадження кримінальних справ по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України та по обвинуваченню ОСОБА_6 і ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 209 КК України, за клопотанням прокурора, суддею ОСОБА_4 , не було враховано позиції сторін провадження. В ухвалі від 18.12.2020 судом належним чином не обґрунтовано висловлену позицію сторін, оскільки матеріали проваджень не були досліджені та не містять відомостей, що правопорушення скоєно обвинуваченими за участі один одного. Суддя не перевірив доводи прокурора щодо підстав виділення в окремі провадження зазначених кримінальних проваджень ще на стадії досудового розслідування, в зв`язку з чим ОСОБА_3 вважає, що прокурором та судом процедура виділення та об`єднання кримінальних проваджень використовується виключно з метою психологічного тиску на обвинувачених та досягнення власних цілей.
У судовому засіданні 01.03.2021 під час розгляду клопотання ОСОБА_3 про призначення їй захисника, суддя ОСОБА_4 був обурений таким клопотанням, намагався стверджувати, що держава не зобов`язана надавати захисника, що обвинувачена повинна довести суду, що не має коштів на адвоката, а заявлене нею клопотання є зловживанням процесуальними правами та спробою затягнути розгляд справи.
У судовому засіданні 29.03.2021, під час встановлення судом порядку дослідження доказів, обвинуваченою ОСОБА_3 було заявлено ряд клопотань, серед яких було клопотання про визнання доказів недопустимими. Суддею зазначені клопотання до уваги не були взяті, при чому було наголошено, що в наступному судовому засіданні суд перейде до вивчення доказів, в тому числі й відео доказів, щодо яких обвинуваченою було заявлено клопотання про визнання їх недопустимими. При цьому в ході судового засідання судом постійно наголошувалося, що зазначені відео докази будуть предметом розгляду, та в разі, якщо є якісь сумніви, необхідно пристати на пропозицію прокурора та укласти угоду про визнання винуватості, що на думку ОСОБА_3 , є неприпустимим з боку судді, оскільки він має здійснювати правосуддя безсторонньо та не може надавати перевагу жодній зі сторін. Обвинувачена вважає, що суддя маніпулює дослідженням відеоматеріалів, які можуть містити інтимні сцени за участі обвинувачених, намагається використовувати зазначене з метою психологічного тиску та фактично примушує до підписання угоди про визнання винуватості, що свідчить про його упередженість.
В ході судового розгляду суддя ОСОБА_4 постійно підтримує виключно позицію обвинувачення, що підтверджується технічними записами судового засідання.
Всупереч порядку ведення ЄДРСР суддею ОСОБА_4 , при формуванні кожного електронного примірника судового рішення та окремої думки судді, до АСДС відомості для забезпечення захисту інформації, які відбувалися в закритому судовому засіданні, не внесено, в зв`язку з чим всі рішення суду по вказаній справі є у відкритому доступі у ЄДРСР.
До судового засідання сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені.

Від прокурора надійшла заява про розгляд заяви про відвід за його відсутності, просив залишити її без задоволення.

Захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 надав заяву про розгляд заяви про відвід за його відсутності.

Від ОСОБА_3 та ОСОБА_5 надійшли заяви, де вони просять задовольнити заяву про відвід та провести судове засідання без них та їх захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .
Дослідивши заяву про відвід та заяви, що надійшли від сторін, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.

При цьому, законодавець чітко регламентував у ст. 75 КПК України, обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, ніж визначені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 321 КПК України, головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.
Отже, враховуючи визначені Законом повноваження головуючого судді у судовому засіданні, у заяві обвинуваченої ОСОБА_3 , окрім власної позиції про наявність у цій справі підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_4 , з приводу його дій, як головуючого в судовому засіданні та твердження про порушення суддею законів та його прав, не надано доказів, що такі сумніви є об`єктивно обґрунтованими і свідчать про наявність підстав для відводу судді. Належних доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді не надано. Також як і не надано доказів на підтвердження заінтересованості в результатах провадження.
На переконання суду, подана заява фактично зводиться до незгоди обвинуваченої з діями судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону України, не є підставою для його відводу.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу судді ОСОБА_4 від здійснення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 209 КК України, у зв`язку з чим заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 371, 376 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 2 ст. 302, ч. 1 ст. 209 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1