н/п 1-кс/953/5484/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0000568 від 31 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 червня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків: прибувати за кожною вимогою та викликом до слідчого, прокурора або суду; не залишати місце фактичного мешкання: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та контактного телефону (097-88-046-22), встановлених під час досудового розслідування, одночасно із прийняттям таких рішень.
В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що в провадженні ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000568 від 31 жовтня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом того, що 30.10.2020 на 520 км. Траси «Київ-Харків-Довжанський» автомобіль «Chery А15 Amulet», р.н. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_5 з`їхав з траси та перевернувся. Внаслідок ДТП водій автомобіля ОСОБА_5 та пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер.
Слідча зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що останній 30.10.2020 приблизно о 13-00 год., керуючи технічно справним автомобілем «Chery А15 Amulet», р.н. НОМЕР_1 по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова у напрямку м. Чугуїв Харківської області, порушив п.12.1 Правила дорожнього рух України, а саме: не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, та втративши контроль над рухом транспортного засобу після здійснення маневру праворуч, що спричинило перекидання автомобіля «Chery А15 Amulet», р.н. НОМЕР_1 , за межі проїзної частини та заподіяло тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Порушення підозрюваним правил безпеки дорожнього руху, знаходяться з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
У зв`язку з чим, 02.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення в судовому засіданні підтримала подане клопотання, посилаючись на обставини зазначені у його змісті, просила його задовольнити.
Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечувала, посилаючись необґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтованість підозри не заперечувала. При розгляді даного клопотання прохала суд врахувати соціальні зв`язки підозрюваного, позицію потерпілих, яка міститься у змісті письмових заяв, а також те, що підозрюваний на даний час в добровільному порядку відшкодував повністю завдану їм матеріальну та моральну шкоду, що підтверджується заявами потеплілими .

Слідча суддя, вислухавши позицію сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановила наступне.
Як вбачається із витягу з ЄРДР, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 31.10.2020 за №0000568, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.
02.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження та спричинило смерть потерпілого.
На момент вчинення правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 останній є осудною особою, який досяг 16 річного віку.
Потерпілими у даному кримінальному провадженні є: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 - дружина померлого ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку експерта №12-14/189-а/21 від 29.03.2021 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження які належать до категорії тяжких та середнього ступеня тяжкості. Характер ушкоджень не виключає можливості утворення їх в умовах жорожньо-транспортної події 30.10.2020.
Відповідно до висновку експерта №12-17/411-А/20 від 06.01.2021 за результатами проведення судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , причина смерті- закрита травма грудної клітини із забоєм легень та множинним переломом ребр, що супроводжувалося лівобічним гемопневмотораксом, яка ускладнилася гострим розладом кровообігу та декомпенсованим безповоротнім травматичним шоком. Храктер та вигляд ушкоджень не виключає можливість утворення їх в дорожньо-транспортній події 30.10.2020.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, які містяться в протоколі огляду місця ДТП від 30.10.2020; даними, які містяться в схемі місця ДТП від 30.10.2020; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 18.02.2021; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 19.02.2021; показаннями свідка ОСОБА_5 , які містяться в протоколі допиту від 22.02.2021; даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи 12-17/411-А/20 від 06.01.2021; показаннями потерпілого веселкова ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 22.03.2021; даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи 12-14/824-А/21 від 29.03.2021; даними, які містяться у висновку експертів № 3210/7317/7318/7319/7320 за результатами проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та експертизи з дослідження металів і сплавів та виробів з них від 28.04.2021; показаннями потерпілої ОСОБА_15 , які містяться в протоколі допиту від 20.05.2021; даними, які містяться у висновку експерта № СЕ-19/121-21/11244-ІТ від 26.05.2021.
Слідча суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Слідча суддя вважає встановленим існування ризику, передбаченого п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вплив на свідків та потерпілих.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб на свідків та потерпілих, з метою не надання ними свідчень, зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Також слідча суддя вважає не доведеним ризиків, щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, стороною обвинувачення не надано ніяких доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому або вчинення будь-яких інших дій, які б перешкоджали кримінальному поводженню; не надано показань свідків щодо схильності останнього до протиправної поведінки.
Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також данні щодо особи підозрюваного, який є одруженим, зі слів підозрюваного працює не офіційно, за місцем проживання та за останнім місцем роботи характеризується задовільно.
В межах розгляду даного клопотання слідчою суддею встановлено, що підозрюваний в добровільному порядку відшкодував завдану потерпілим матеріальну та моральну шкоду, у зв`язку з чим, потерпіли не мають матеріальних та моральних претензій до підозрюваного, цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявляти не будуть.
Зазначений факт не заперечується ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення та підтверджуються наявними в матеріалах клопотанні заявами, оригінали яких для огляду було надано слідчій судді стороною обвинувачення.
Крім того, зі змісту письмових заяв потерпілих вбачаються, що останні, при обрані підозрюваному міри запобіжного заходу, прохають обрати ОСОБА_5 захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, вважають достатнім особистого зобов`язання.
Під час розгляду клопотання слідчою суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються підозрюваному, його наслідків вчинення, а саме загибель людини, даних про особу підозрюваного, а також позицію потерпілих, слідча суддя вважає , що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілих, слідча суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що є необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчої відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в період з 22-00 години до 06-00 години, в межах строку досудового розслідування, тобто на 60 днів - до 02.08.2021 включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою та викликом до слідчого, прокурора або суду; не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22-00 години до 06-00 години без дозволу слідчого, прокурора, або суду; негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, контактного телефону (097-88-046-22), встановлених під час досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчу відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_6 .
Встановити строк дії ухвали до 02.08.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчої судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідча суддя ОСОБА_1