Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000005 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Подільським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000005 щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2021 ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 14.08.2021 включно.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про особу його підзахисного, в результаті чого дійшов неправильного висновку про необхідність продовжити найсуворіший вид запобіжного заходу. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії», звертає увагу, що ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного особою під вартою, а небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися лише в залежності від суворості можливого покарання (рішення у справах «W.проти Швейцарії», «Томазі проти Франції»).

На думку захисника, ризиків переховування та впливу на свідків можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. До того ж, свідки допитувались по декілька разів під час досудового розслідування, з деякими з них проводилось впізнання, тому малоймовірно, що під час допиту в суді вони можуть змінити свої показання на протилежні.

ОСОБА_7 до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався, має зареєстроване місце проживання в Сумській області та постійне місце проживання в м. Києві, до затримання працював, хоча і не офіційно, має родину і молодшу сестру, яка потребує постійного стороннього догляду у зв`язку із психічним захворюванням. З огляду на ці дані ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення відсутній.

Враховуючи викладене, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції врахував конкретні обставини справи з огляду на характер висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, що має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, наслідком якого є смерть іншої людини, за яке у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Даних про те, що до затримання ОСОБА_7 працював, має міцні соціальні зв`язки, як на цьому наголошує захисник, матеріали судового провадження не містять.

Такі обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії.

Жодними доказами не спростовано і висновки суду про існування інших ризиків.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 4221 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3