Справа № 206/6584/19
Провадження № 1-кп/206/39/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2021 року в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі того ж суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000519 від 16.05.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 09.02.2005 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 17.03.2006 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.71, ч.3 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України звільнений умовно достроково 30.12.2008 невідбутий строк 1 рік 6 місяців 20 днів;
- 08.10.2010 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 15.06.2011 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.71, ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;
- 27.09.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

15.05.2019, у невстановлений час, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, маючи при собі раніше заготовлений інструмент для злому, прибув до ділянки № НОМЕР_1 садівничого товариства «Мічурінець 1», м. Дніпро, Самарський район, вул.. Гаванська, 3-д, де звернув свою увагу на дачний будинок на території вказаної ділянки та відсутність на її території власників.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , у той же день, у невстановлений час, невстановленим способом, проник на територію дачної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, таємно, вчиняючи корисливий злочин повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, за допомогою раніше заготовленого інструменту, який мав при собі, а саме ножа, металевого прута та металевої фомки, пошкодив утеплення з пінопласту в районі місця фіксації ригелю накладного замку в лутці вхідних дверей до дачного будинку та відчинивши замок, проник у приміщення дачного будинку, тим самим проник у житло.

Далі, 15.05.2019, у невстановлений час, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні дачного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, виявив у трьох кімнатах наступне майно: драбину складну, чотирьохсекційну, металеву, марки «ZARGES 244075», вартістю 1199,68 грн.; телевізор марки «SHARP G609», чорного кольору, вартістю 1150 грн.; тример марки «EFCO STAR K25», червоно-сірого кольору, вартістю 3525,96 грн.; болгарку «Rebir LSM 25-230», зеленого кольору, вартістю 1107,60 грн.; шуруповерт марки «СТАРТ ССМ-900», жовтого кольору, вартістю 304,80 грн.; кабель-подовжувач з котушкою, на чотири розетки, довжиною 40 метрів, чорно-червоного кольору, вартістю 471,33 грн.; костюм забродний, камуфльований, 45-го розміру, марки «HOOPER», вартістю 588,12 грн.; телевізор марки «SAMSUNG LE 32M87BD», чорного кольору, вартістю 7073,07 грн., - яке він визначив як об`єкт свого злочинного посягання, після чого, склавши вищевказане майно у сумки та пакети, залишив біля вказаного дачного будинку.

Далі, ОСОБА_3 , 15.05.2019, приблизно о 20.10 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , намагаючись довести свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, до кінця, почав переміщати вищевказане майно за паркан дачної ділянки, однак його протиправні дії були помічені свідком ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними незаконними діями ОСОБА_3 намагався завдати потерпілому ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3468/19 від 18.10.2019, матеріальну шкоду на загальну суму 15420,56 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованому йому злочину не визнав, пояснив, що 15.05.2019 року він весь день знаходився вдома та нікуди не виходив та нічого ніде не крав. Згодом оперативні співробітники поліції запросили його до відділення поліції, де йому вручили підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.
В судове засідання потерпілий не з`явивися, судом було постановлено дослідити допит потерпілого, допитаного 05.03.2020 року у минулому складі суду. В показах потерпілого ОСОБА_7 зазначено, що раніше обвинуваченого не бачив, перший раз була крадіжка, але його налякав сусід, другий раз все зібрав виніс на вулицю, але повернувся сусід і він втік. Це садове товариство «Мічурінець», вул. Виноградна, це дачний будинок. Мотокоса була в сараї, драбина алюмінієва, телевізор в домі, саморізи. Ділянка огороджена парканом, було виламана стіна для відкриття замку, був відкритий сарай та всі речі були розкидані вздовж паркану. Зеленського раніше не бачив. Приблизно за 2-3 тижні до цього була перша спроба викрадення. Зеленський намагався викрасти два телевізора, алюмінієву драбину, тример, бензокосу, виделки, тарілки та багато інших речей, які не становили для потерпілого цінності, він не зазначав їх у заяві в поліцію.
Не дивлячись на повне невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження зібраними в ході досудового слідства і дослідженими безпосередньо судом доказами, належність і допустимість яких ніким не спростована.
З показів даних в судовому засіданні свідком ОСОБА_6 судом встановлено, що з потерпілим він сусід по дачі, обвинуваченого не знав раніше. У травні 2019 року, на дачі біля Південного мосту у дачному кооперативі «Мічуринець» по вул. Виноградній за назвою на території садівничого товариства, яка виходить до річки і належить потерпілому ОСОБА_8 , побачив чорний пакет, бензомототример та драбину складну. Знаючи, що господаря немає, пройшов на подвір`я, дійшов до кінця і став повертатися до хвіртки, як раптом побачив обвинуваченого, який підвів голову, лежачи біля дерева. Він рвучко підвівся і побіг в сторону Південного мосту, понад річкою. Свідок побіг за обвинуваченим, але він стрибнув у низ до оврагу, він повернувся і бачив, що дача взломана, почали шукати обвинуваченого біля берега, річки, але вже нікого не було. Зателефонував хазяїну дачі та викликав поліцію. Дача свідка межує з дачею потерпілого, бачив, що у кульку був бензотример, телевізор та алюмінієві сходи. Точної дати не пам`ятає. Обвинувачений був одягнений у темну бейсболку, світерець темного кольору, джинси, коли обвинувачений піднімався, він його побачив в обличчя 1 2 секунди. Він повернувся праворуч та побіг до берегу. Коли обвинувачений тікав у нього в руках нічого не було. Свідок добре запам`ятав його обличчя і впевнено вказав при проведенні впізнання.
В судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює у відділенні поліції, в його обов`язки входить участь при огляді місця події та фіксація слідів кримінальних правопорушень. Був виклик на вулицю Виноградна в м. Дніпро, точної адреси не пам`ятає, це був дачний кооператив «Мічуринець». Коли приїхали на місце, їх чекав господар будівлі, також було двоє понятих. В будівлі на столі бачив якусь посуду, точно вже не пам`ятає оскільки за день проходить порядка двадцяти таких викликів. Також пояснив, що спочатку фотографується, фіксується місце події, точно не пам`ятає, що було зафіксовано, відбитки пальців знімалися, але де саме не пам`ятає, після того як знялися відбитки пальців, вони були запаковані при понятих в спецпакет, спецпакет підписується слідчим та понятими, спецпакет залишається у слідчого та зазначається в протоколі огляду місця події, що було вилучено. Відбитки пальців знімалися на липку стрічку.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_10 суду пояснив, що на дослідження надавалися дактилокарти та липкі стрічки зі слідами пальців, будь-яких інших предметів не надавалось. Спосіб відібрання зразків зазначає слідчий зі спеціалістом, з яким виїжджає на місце події. На дактилоскопічній карті обов`язково повинна вказуватись дані про особу. Можливо провести дослідження за копією дактилоскопічної карти. Зроблений висновок щодо належності відбитків пальців обвинуваченому підтверджує.
З показів даних в судовому засіданні свідком ОСОБА_11 судом встановлено, що ОСОБА_3 його товариш, знає його з 2005 року. Знімав у обвинуваченого кімнату на АДРЕСА_3 , на 2 поверсі у травні 2018 року. Коли знаходився на роботі, йому зателефонував ОСОБА_12 та повідомив, що його забирає поліція, прийшовши ввечері додому, ОСОБА_13 йому повідомив, що його забирає поліція за крадіжку, яка сталася 15 травня, але в цей день він з ним разом були вдома, зранку сходили в магазин, а потім були вдома. Дату запам`ятав тому, що у його матері в цей день, день народження. Біля 23 години він та обвинувачений лягли спати. В той день близько 18 години до них також приходила донька ОСОБА_13 . Мешкав у ОСОБА_14 близько півроку, дружина ОСОБА_14 була на заробітках у Польщі в 2018 році.
Обставин, регламентованих ст. 87 КПК України, щодо допитаних свідків в ході судового розгляду встановлено не було.
Даних передбачених ч. 2 ст. 96 КПК України, стороною захисту відносно допитаних судом свідків для доведення недостовірності їх показань, як то показання, документи, які підтверджують їх репутацію, зокрема, щодо засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність останніх, як про те вказував захист під час судового розгляду, надано не було.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України також підтверджується іншими письмовими доказами, які досліджені під час судового розгляду, а саме:
-Протоколом огляду місця події з фото таблицею до нього від 15.05.2019 року
який розпочато о 22 год. 05 хв., огляд закінчено о 23 год. 50 хв.. складеного слідчим Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 на підставі заяви ОСОБА_7 , в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , спеціаліста ОСОБА_9 , який проводився за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого поміж інших дій були відкопійовані відбитки пальців з пляшки, яка знаходилася в будинку (том 1, а.с. 10-18);

-Висновком експерта ОСОБА_10 , № 5/4.6/860 від 22.10.2019, в якому
зазначено, що три сліди пальців рук розмірами 36х17 мм, 25х15 мм та 48х35 мм, відкопійовані на три липкі стрічки, розмірами 48х38 мм, 47х27 мм та 48х35 мм, вилучені 15.05.2019 з дачної ділянки АДРЕСА_4 , придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Один слід пальця руки розміром 17х13 мм, від копійований на липку стрічку, розміром 36х19 мм, вилучений 15.05.2019 з дачної ділянки АДРЕСА_4 , не придатний для ідентифікації за ним особи. Три сліди пальців рук розмірами 36х17 мм, 25х15 мм та 34х15 пп, відкопійовані на три липкі стрічки розмірами 48х38 мм, 47х27 мм та 48х35 мм, вилучені 15.05.2019 з дачної ділянки АДРЕСА_4 , залишені відповідно вказівним пальцем лівої, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с.44-51);
-Висновок експерта ОСОБА_18 від 18.10.2019 за № 3468/19, в якому зазначено,
що ринкова вартість наведених об`єктів станом на 15.05.2019 року з урахуванням зносу становила: - драбини складної, чотирьох секційної, металевої, марки «ZARGES 244075» -1199,68 грн; - телевізора марки «SHARP G609» чорного кольору 1150,00грн; - тримера марки «EFCO STAR K25», червоно-сірого кольору 3525,96грн; - болгарки «Rebir LSM 25-230», зеленого кольору 1107,60грн; шуруповерта марки «СТАРТ ССШ 900», жовтого кольору 304,80 грн; - кабеля подовжувача з котушкою, на чотири розетки, довжиною 40 метрів, чорно-червоного кольору 471,33грн; - костюма забродного, камуфльованого, 45-го розміру, марки «HOOPER» 588,12грн; - телевізора марки «SAMSUNG LE 32M87BD», чорного кольору 7073,07грн. Загальна вартість об`єктів дослідження становить 15420,56 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять гривень 56 коп.) (том 1, а.с. 56 60);
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.11.2019,
впізнання почато 18 год. 20 хв., закінчено 18 год. 45 хв. проведеного слідчим Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 , відповідно до протоколу впізнання, свідок ОСОБА_19 показав на фотозображення №4, де розміщена фотографія ОСОБА_3 (том 1, а.с 61,62);
-Висновком експерта ОСОБА_10 , № 5/4.6/1109 від 26.11.2019, в якому
зазначено, що три сліди пальців рук розмірами 36х17, 25х15 мм та 48х35 мм, від копійовані на три липкі стрічки, розмірами 48х38 мм, 47х27 мм та 48х35 мм, вилучені 15.05.2019 вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 (уточнена адреса АДРЕСА_2 ), придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Один слід пальця руки розміром 17х13 мм, від копійований на липку стрічку, розміром 36х19 мм, вилучений 15.05.2019 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 (уточнена адреса АДРЕСА_2 ) не придатний для ідентифікації за ним особи. Три сліди пальців рук розмірами 36х17 мм, 25х15 мм та 34х15 мм, від копійовані на три липкі стрічки розмірами 48х38 мм, 47х27 мм та 48х35 мм, вилучені 15.05.2019 вилучені в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 (уточнена адреса АДРЕСА_2 ), залишені відповідно вказівним пальцем лівої, середнім та безіменним пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с.104-111).
Також судом в засіданні були оглянуті вилучені з місця події речові докази - ніж, металевий прут, та металева фомка, дві пари рукавичок, светр, які безпосередньо не містять слідів вчинення кримінального правопорушення.
Отже, зазначені доводи обвинуваченого та його захисника є надуманими та жодним чином не можуть свідчити на користь його непричетності до вчинення інкримінованого злочину.
Дослідженими у судовому засіданні доказами повністю спростовуються показання обвинуваченого про його непричетність до вчинення даного кримінального правопорушення.
Судом не береться до уваги покази свідка ОСОБА_11 , оскільки обставини які він зазначив в своїх показах були в травні 2018 році, а кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 було скоєне в травні 2019 року, а отже жодним чином не стосується дати вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 .
Спеціаліст, залучений при проведенні огляду місця події, є штатним працівником поліції, в силу чого йому відомі процесуальні права та обов`язки.
Дачний будинок потерпілого функціонально за своїм господарсько-побутовим призначенням придатний до проживання, в тому числі тимчасового в теплу пору року, отже в кримінально-правовому розумінні є житлом.
З приводу уточнення анкетних даних обвинуваченого в частині місяця народження є відповідь підрозділу міграційної служби від 26.05.2020 (а.п. 127 т.1).
Частиною 2 ст. 1 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство складається з відповідних положень Конституції, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, цього Кодексу та інших законів.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 №12рп/2011 (справа №1-31/2011) положення ст. 62 Основного Закону спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина, а саме: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто обвинувачення в скоєнні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом учинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання й фіксації із застосуванням заходів, передбачених законом «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18.02.92 № 2135-XII, особою, не уповноваженою на таку діяльність.
У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що визнаватися допустимими й використовуватись як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного й справедливого рішення у справі.
Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом.
Так, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд установлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 84 КПК).
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 2 ст. 84 КПК).
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Перес проти Франції» від 12.02.2004 вказав, що дія статті 6 Конвенції (право на справедливий суд) полягає і в тому, щоб серед іншого зобов`язати суд провести належне дослідження зауважень, доводів і доказів, представлених сторонами по справі, неупереджено вирішуючи питання про їх належність до справи.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Оцінюючи досліджені судом докази у кримінальному провадженні, суд, також, звертає увагу, що оцінюючі їх реальний зміст, суд виходе саме з практики Європейського Суду з прав людини, яка орієнтує, що під час розгляду кримінального провадження суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії справи, але не тільки її зовнішню сторону («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980). У зв`язку із зазначеним, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, вищезазначені безпосередньо досліджені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності та взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого у вчиненні ним злочину та кваліфікує його дії за ч. ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Усі вищевказані докази, покладені в основу обвинувального вироку суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, тобто останні прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів.
Оцінюючи вказані вище докази, надані сторонами кримінального провадження, суд також керується ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; ч. 3 ст. 373 КПК України, згідно якої обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Також, судом не встановлено допущення істотних порушень прав та свобод обвинуваченого та інших осіб під час досудового розслідування та збирання та фіксування доказів по даному кримінальному провадженню, а інформація, яка в них міститься, не дає суду правових підстав, щоб сумніватися у їх допустимості та достатності.
Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої останній відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів також керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справах «Козинець проти України», «Бочаров проти України», «Авшар проти Туреччини», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та інші).
Отже суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведена винуватість ОСОБА_3 поза розумним сумнівом.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та невизнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливої для нього судово-слідчій ситуації.
Суд, з дотриманням вимог ст. 94 КПК України оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом дав оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.
Згідно абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання» вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
На підставі абз. 7 п. 26 Постанови, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий злочин під час іспитового строку за попереднім вироком.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком чинності.
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.
Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2018 року і визначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 18 листопада 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь:
-Дніпропетровського НДЕКЦ МВС витрати пов`язані з проведенням експертизи
№5/4.6/860 від 22.10.2019 в розмірі 1884,12 грн.;
-Судового експерта ОСОБА_18 витрати пов`язані з проведенням судово-
товарознавчої експертизи №3468/19 від 18.10.2019 в розмірі 300 грн.;
- Дніпропетровського НДЕКЦ МВС витрати пов`язані з проведенням експертизи
№5/4.6/1109 від 26.11.2019 в розмірі 1256,08 грн;
Речові докази: 2 сліда пальців рук, які опечатано до одного паперового конверту, ніж, металевий прут та металеву фомку, які опечатані до спец. пакету № INZ4053562, светр, який опечатано до спец. пакету № 7135032, дві пари рукавичок, які опечатано до одного паперового конверту; два сліда візерунку тканини знищити; дактокарту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опечатану до одного паперового конверту - залишити зберігатися в слідчому відділенні поліції №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
-Драбину складну, чотирьох секційну, металеву, марки «ZARGES 244075»;
телевізор марки «SHARP G609» чорного кольору; тример марки «EFCO STAR K25», червоно-сірого кольору; - болгарку «Rebir LSM 25-230», зеленого кольору; шуруповерт марки «СТАРТ ССШ 900», жовтого кольору; кабель-подовжувач з котушкою, на чотири розетки, довжиною 40 метрів, чорно-червоного кольору; костюм забродний, камуфльований, 45-го розміру, марки «HOOPER»; телевізор марки «SAMSUNG LE 32M87BD», чорного кольору залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1