Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3904/21
У Х В А Л А

31 березня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

начальник відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення в межах кримінального провадження №0000341 від 21.02.2021 арешту на автомобіль.

В обґрунтування клопотання вказав, що зазначене кримінальне провадження розслідується СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві за ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України (далі КК) за фактом того, що 23.01.2021 ОСОБА_5 без дозволу власника, розпорядився автомобілем «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2021 у ТСЦ 8041, що по АДРЕСА_1 , проведено операцію №308 «перереєстрація на нового власника за договором купівлі продажу (СГ)». Після проведення даної операції вказаному автомобілю присвоєно новий д.н.з.: НОМЕР_3 та власником став ОСОБА_7 , однак, ОСОБА_6 не підписував будь які документи з приводу переоформлення даного автомобіля на іншу особу та не був присутній ні в ТСЦ 8041, ні в ТОВ «УКРАВТОТЕХТРЕЙД». Станом на момент звернення з клопотанням, власником автомобіля є ОСОБА_7 . Оскільки даний автомобіль є предметом злочину, то постановою слідчого від 21.02.2021 такий визнано речовим доказом.

Допитаний у кримінальному провадженні ОСОБА_6 заперечив надання ним згоди на відчуження автомобіля, а також підписання ним документів, необхідних для перереєстрації прав на вказаний автомобіль за іншим власником.

Орган досудового розслідування вважає, що наявні підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем, шляхом поміщення його на спеціальний майданчик тимчасового збереження МВС України, для подальшого зберігання, проведення трасологічної експертизи. Як мету арешту автор клопотання вказує на необхідність забезпечення збереження речового доказу та недопущення подальшої зміни його цілісності. Вважає, що незастосування відповідних заходів збереження майна може призвести до його зміни, знищення або переховування, а також відчуження третім особам, що утруднить захист прав потерпілого. Клопотання просить розглядати без виклику власника майна, оскільки існує реальна загроза зміни чи знищення автомобіля.

Слідчий суддя прийшов до переконання щодо розгляду даного клопотання без повідомлення власника майна, що необхідно для забезпечення його арешту, оскільки теперішній власник автомобіля, отримавши відомості щодо його купівлі в особи, яка могла не мати прав його продавати, може його повторно відчужити третім особам.
В судовому засіданні слідчий клопотанні підтримав, з мотивів, що викладені у ньому та додатково пояснив, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають також інші кримінальні провадження, розпочаті за фактами незаконного розпорядження ОСОБА_5 автомобілями потерпілих.

Слідчий суддя, дослідивши доводи, викладені прокурором, перевіривши матеріали клопотання, дійшов до таких висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.170 КПК).

Метою арешту, згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК).

У відповідності до вимог ч.3 ст.170 КПК У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Слідчий суддя зазначає, що автором клопотання доведено відповідність автомобілем «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 критеріям речового доказу, оскільки останній може вважатись об`єктом кримінально протиправних дій у даному кримінальному провадженні.

З метою запобігання подальшого відчуження вказаного автомобіля, необхідно накласти на нього арешт, заборонивши в будь-який спосіб розпоряджатися ним, що буде достатнім для забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та не буде мати надмірних наслідків для власника майна.

Водночас автором клопотання не доведено наявності ризиків, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК, які б слугували підставою для заборони користування автомобілем та поміщення його на спеціальний майданчик, а тому клопотання в цій частині до задоволення не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 309 КПК,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000341 від 21.02.2021 - задовольнити частково.
Накласти з метою забезпечення збереження речових доказів арешт на автомобіль марки, «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_2 , що перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися ним будь-яким чином, у тому числі здійснювати його відчуження у будь-який спосіб та вчиняти з ним будь-які правочини.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1