Справа №: 127/1309/19
Провадження №: 1-кп/127/48/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2021 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засіданні: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 26.10.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Буштино, Тячівського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно вантажником, з неповною середньою освітою, одруженого, українця, громадянина України,

раніше судимого:
? 03.04.2018 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи уразливий стан ОСОБА_7 , викликаний його інвалідністю третьої групи, зумовленою ушкодженням правої руки, а також використовуючи збіг тяжких особистих та сімейних обставин потерпілого, зокрема переїзд з м. Донецька, відсутність постійного місця проживання та джерел доходів, приблизно з кінця травня до кінця липня 2018 року вчинив його вербування, переміщував та переховував з метою експлуатації, при цьому, погрожуючи застосуванням та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я.

Так, ОСОБА_5 , приблизно в кінці травня 2018 року, перебуваючи біля готелю «Південний Буг», що на площі Героїв Чорнобиля, 1 у м. Вінниці, зустрів ОСОБА_7 , переселенця з м. Донецька, та, діючи з метою його експлуатації, шляхом примусового залучення до зайняття жебрацтвом, використовуючи його уразливий стан, викликаний інвалідністю 3 групи, збігом тяжких особистих та сімейних обставин потерпілого та відсутністю будь яких коштів для існування, завербував його, застосувавши до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, та психологічний тиск, який виразився в залякуванні і погрозах подальшого застосування такого насильства у випадку відмови останнього від зайняття жебрацтвом під його наглядом.

Вчинивши вербування ОСОБА_7 до зайняття жебрацтвом, ОСОБА_5 перемістив його до орендованої ним квартири АДРЕСА_2 , де й у подальшому переховував, відразу обмеживши у вільному пересуванні по місцевості, шляхом постійного, пильного нагляду за ним для запобігання можливості втечі. З метою недопущення звернення ОСОБА_7 до правоохоронних органів або сторонніх осіб, що могло призвести до викриття та припинення його протиправних дій, ОСОБА_5 особисто переміщав ОСОБА_7 до місць жебракування на території м. Вінниця та м. Житомира, здійснюючи систематичний контроль за ним під час жебракування, забирав в останнього гроші, випрошені у сторонніх осіб, та по завершенню переміщав знову до квартири, в якій вони проживали.

При цьому, ОСОБА_7 незаконно утримуючись в орендованій ОСОБА_5 квартирі, будучи обмеженим у вільному пересуванні та спілкуванні з іншими сторонніми особами, перебуваючи під постійним наглядом, отримуючи систематичні погрози заподіянням насильства, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, будучи інвалідом 3 групи, реально сприймав зі сторони ОСОБА_5 погрози фізичної розправи і не мав здатності чинити опір насильницьким діям останнього.

В кінці липня, перебуваючи в м. Житомирі, ОСОБА_7 вдалось втекти від ОСОБА_5 та поїхати у м. Вінницю.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 вину інкримінованому злочині не визнав, та суду надав наступні показання.

Так, навесні 2018 року дружина обвинуваченого ОСОБА_9 повідомила йому, що на тому місці, де вони зазвичай жебракують біля готелю Південний Буг у м. Вінниці почав також жебракувати невідомий їй чоловік у якого понівечена рука і нога та люди дають йому більше грошей і взагалі не дають грошей ОСОБА_9 . Тоді, ОСОБА_5 вирішив поговорити із цим чоловіком, під час спілкування ОСОБА_7 зазначив, що не може змінити місце жебракування, оскільки саме тут його змушує жебракувати ОСОБА_10 .

Крім того, під час спілкування, обвинувачений дізнався від потерпілого, що останній має фізичні вади здоров`я, тому не має можливості повноцінно працювати, на даний час ОСОБА_7 проживає в хостелі, власником якого є ОСОБА_10 , останній і змушує потерпілого жебракувати, а також домовляється із працівниками поліції, що б вони не чіпали та не відганяли ОСОБА_7 .

Також, потерпілий розповідав ОСОБА_5 , що він не хоче займатись жебрацтвом, однак вимушений, оскільки його змушує це робити ОСОБА_10 , який і забирає всі грошові кошти, які від жебрацтва отримує ОСОБА_7 , а також ОСОБА_10 забрав усі документи потерпілого, його банківську картку, на яку ОСОБА_7 отримує пенсію. Після цієї розмови, ОСОБА_5 стало шкода ОСОБА_7 , тому він і запропонував останньому проживати разом, на що потерпілий погодився.

Дружина обвинуваченого категорично заперечувала, щоб ОСОБА_7 проживав разом із ними, але ОСОБА_5 її переконав. Через кілька днів, ОСОБА_7 почав проживати разом із обвинуваченим та його родиною, проживали на зйомних квартирах, які оплачувались подобово, за квартиру платили ОСОБА_7 і ОСОБА_9 з грошей, які отримували від жебрацтва. У обвинуваченого були дружні стосунки із потерпілим, останній лише не знаходив спільну мову із ОСОБА_9 , якій не подобалось, що від ОСОБА_7 смердить і він зловживає спиртними напоями.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що жодного разу не брав та не вимагав у ОСОБА_7 грошові кошти, останній лише платив 150 грн. в день за зйомну квартиру і все, обвинувачений жодного разу не чинив тиску, не ображав, не кричав та не наносив тілесні ушкодження потерпілому, а також не забирав у нього ніяких документів. Потерпілий ОСОБА_7 приходив додому коли хотів і йшов з дому коли хотів, його ніколи ніхто не контролював та не обмежував його в пересуванні. У м. Вінниці ОСОБА_7 прожив разом із сім`єю обвинуваченого близько 1 місяця.

Також, ОСОБА_5 повідомив, що часто приходив до того місця, де жебракувала ОСОБА_9 та ОСОБА_7 лише для того, що б взяти у дружини гроші, або просто побачити дружину, однак він жодного разу не брав грошей у потерпілого.

Влітку 2018 року ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 поїхали до м. Житомира, обвинувачений їхав туди для вирішення своїх справ, а потерпілий для того, що б по жебракувати у новому місці. У м. Житомирі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживали у родичів обвинуваченого, кілька днів ночували на вокзалі та кілька днів спали у автомобілі родичів обвинуваченого, весь час проживання у м. Житомирі всі продукти купували по черзі, обвинувачений купував за свої гроші отриманні від здачі до ломбарду мобільного телефону та жодного разу не брав грошей у потерпілого. Через два тижні перебування у м. Житомирі, ОСОБА_5 прокинувся та пішов по справах, а коли повернувся то потерпілого уже не було. Після чого обвинувачений кілька днів шукав ОСОБА_7 по м. Житомир, однак не знайшовши повернувся до м. Вінниці, де знайшов потерпілого у хостелі, який належав ОСОБА_10 . Під час розмови обвинуваченого із потерпілим, останній повідомив, що у м. Житомирі він вийшов на вулицю, заблукав, телефону у нього із собою не було, а тому він повернувся до м. Вінниці, і оскільки його документи знаходились у ОСОБА_10 він і повернувся у хостел.

На думку ОСОБА_5 , потерпілий його оговорив, оскільки його змусили це зробити працівники поліції і ОСОБА_10 .

Допитаний у ходу судового провадження потерпілий ОСОБА_7 , суду надав наступні показання, що він має третю групу інвалідності, у нього ушкоджена права рука, права нога та тіло, дані ушкодження отримав, коли працював на заводі. При таких фізичних ушкодженнях потерпілий працювати не може, на будь яку роботу його не приймають, йому важко стояти та ходити, тому він і жебракує.

Крім того, потерпілий зазначив, що має сім`ю: мама, вітчим, дві сестри та два брати, які проживають у м. Донецьку на окупованій території. До м. Вінниці ОСОБА_7 переїхав три роки тому та одразу почав жебракувати, для того щоб заробити кошти на прожиття. Всі три роки потерпілий проживав в хостелі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В середині літа 2018 року, біля готелю «Південний Буг» у м. Вінниця, під час того, як ОСОБА_7 займався жебракуванням, до нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 та сказав, щоб ОСОБА_7 працював на нього або взагалі тут більше не з`являвся на що потерпілий відмовився. Після чого обвинувачений почав неодноразово погрожувати потерпілому, бити по обличчю та ребрах, ОСОБА_7 був наляканим тому і довелось погодитись працювати на ОСОБА_5 . Після цього обвинувачений забрав у ОСОБА_7 пенсійне посвідчення, постійно спостерігав за потерпілим, змушував ОСОБА_7 багато жебракувати, щодня забирав у нього всі гроші, не давав можливості кудись піти чи відійти, забороняв будь з ким спілкуватись і постійно ходив слідом за потерпілим.

Також, як зазначив потерпілий, ОСОБА_5 забрав його жити в свою орендовану трьохкімнатну квартиру, в якій також жили дружина обвинуваченого та четверо дітей. ОСОБА_7 отримував пенсію у зв`язку із інвалідністю у сумі 1 312 гривень. ОСОБА_5 змушував жебракувати потерпілого щодня, в середньому ОСОБА_7 за день заробляв 500-800 гривень, якщо це було менше то обвинувачений бив ОСОБА_7 . Потерпілий неодноразово вживав алкогольні напої разом із обвинуваченим та розповідав про свої тяжкі сімейні обставини, про важкий стан здоров`я, про те що він є переселенцем із м. Донецька для того що б ОСОБА_5 його відпустив, однак останній не давав проходу ОСОБА_7 . Як повідомив потерпілий, це все тривало приблизно 5-6 місяців.

Потім, ОСОБА_5 перевіз потерпілого до м. Житомир, для того, що б ОСОБА_7 жебракував біля церкви. Там вони жили у будинку двоюрідного брата ОСОБА_5 близько двох місяців. Приблизно восени 2018 року, коли обвинувачений знаходився під дією наркотичних засобів, потерпілий забрав із сумки останнього своє пенсійне посвідчення та втік до м. Вінниці. Після того, як ОСОБА_7 втік до м. Вінниці, він знову повернувся жити до хостелу за адресою: АДРЕСА_3 , де останньому надали кімнату за оплату 100 гривень на день. Про те що сталось із потерпілим він розповів власнику хостелу.

Крім того, як зазначив потерпілий, ОСОБА_5 раніше судимий, оскільки неодноразово ходив на відмітку до установи, яка знаходиться біля в`язниці. ОСОБА_7 ніколи не залишався сам, оскільки за ним постійно спостерігали або ОСОБА_5 або його дружина.

Після того, як потерпілий написав заяву у поліцію, відносно ОСОБА_5 було відрите кримінальне провадження відносно обвинуваченого та взято під варту ОСОБА_5 , до потерпілого неодноразово приходила дружина обвинуваченого та невідома йому жінка, погрожували застосуванням фізичної сили, пропонували 1 500 гривень, для того щоб він забрав заяву із поліції.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_11 , суду надала наступні показання, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у сусідньому під`їзді вказаного будинку винаймав квартиру обвинувачений ОСОБА_5 разом із дружиною та дітьми, особисто із ними вона не знайома. Також бачила кілька разів ОСОБА_5 разом із чоловіком інвалідом у якого ушкоджена рука, однак де саме не пам`ятає.

Крім того, свідок повідомила, що декілька разів бачила ОСОБА_7 на перехресті біля готелю «Південний Буг», під час того, як останній жебракував. Свідок ОСОБА_11 ніколи не бачила, щоб обвинувачений або його дружина били або знущались над потерпілим.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_12 , суду надав наступні показання, що із обвинуваченим ОСОБА_5 він познайомився в кінці весни 2018 року в магазині «АТБ», після чого почали спілкуватись та обмінялись номерами телефонів. ОСОБА_12 близько чотирьох разів був в гостях вдома у ОСОБА_5 , де вони вживали алкогольні напої. У обвинуваченого звичайна сім`я: дружина та четверо дітей, діти охайно виглядали, були гарно одягнуті та завжди доглянуті. Також разом із ним проживав ОСОБА_13 , він був інвалідом, оскільки його рука була ушкоджена, обвинувачений пояснював, що йому шкода цього ОСОБА_14 тому він йому допомагає і залишив його проживати зі своєю сім`єю, також потерпілий платив 120 гривень за проживання ОСОБА_5 . ОСОБА_7 був дуже агресивним, брехливим та зловживав спиртними напоями.

Як повідомив свідок ОСОБА_12 , що ОСОБА_5 та його дружина не працюють, та живуть за рахунок грошей, які просять у людей на вулиці, біля готелю «Південний Буг». Також влітку 2018 року свідок неодноразово бачив, що ОСОБА_7 також просив гроші у людей біля Будівельного технікуму та біля Центрального ринку.

Також, як зазначив свідок, ОСОБА_5 разом із ним часто грав на автоматах та виграв грошові кошти. ОСОБА_12 кілька разів бачив, що обвинувачений позичав гроші ОСОБА_7 та навпаки потерпілий позичав гроші ОСОБА_5 . Обвинувачений та його дружина ніколи не били та не погрожували ОСОБА_7 , останній вільно пересувався та міг поїхати в будь який час будь куди. Потерпілий ніколи не жалівся на ОСОБА_5 , ніколи не повідомляв про те що його ображають та забирають грошові кошти.

Допитана у ході судового провадження свідок ОСОБА_9 , суду надала наступні показання, що обвинувачений являється її чоловіком, разом вони проживають 6 років та у них на утриманні є четверо неповнолітніх дітей. Ні ОСОБА_5 , ні свідок не працюють, живуть за рахунок грошей, які просить у людей на вулиці. Обвинувачений фізично здорова людина, однак не працює, оскільки не може знайти роботу у м. Вінниці, коли сім`я проживала у м. Житомирі, ОСОБА_5 працював вантажником неофіційно.

Крім того, як зазначила свідок ОСОБА_9 , на протязі часу, який сім`я проживала у м. Вінниця, вона жебракувала на перехресті біля Будівельного технікуму. Одного разу, коли ОСОБА_9 прийшла до вказаного перехрестя, то побачила, що на її місці уже жебракує потерпілий ОСОБА_7 . Свідок просила, щоб потерпілий звільнив її місце, однак ОСОБА_7 повідомив їй, що його змусили саме тут стояти та він не піде в інше місце і далі продовжував просити гроші у людей. Після чого, ОСОБА_9 зателефонувала до свого чоловіка та повідомила, що на її місці жебракує ОСОБА_7 , тому що його змушують це робити. ОСОБА_5 одразу прийшов, щоб допомогти потерпілому більше не працювати на інших людей. Після цього, ОСОБА_5 забрав потерпілого жити зі своєю сім`єю.

Свідок ОСОБА_9 не хотіла щоб потерпілий проживав разом із нею і її дітьми, оскільки він дуже смердів, був не охайно одягнений, висловлювався нецензурною лайкою та постійно зловживав спиртними напоями, однак її чоловіку ОСОБА_5 було шкода ОСОБА_7 , він хотів йому допомогти та дозволяв йому жити разом із ними у орендованій трьохкімнатній квартирі. Потерпілий також платив за орендовану квартиру 100 гривень на добу. У вказаній квартирі прожили 4 дня, потім 1 день прожили у іншій квартирі, після чого ще 2 дні повернулись до попередньої орендованої квартири та потім свідок поїхала разом із дітьми на відпочинок до м. Одеса, а ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 поїхали до м. Житомира, як відомо ОСОБА_9 , обвинувачений разом із потерпілим пробули там кілька днів, потім посварились та ОСОБА_7 повернувся до м. Вінниця.

Як пояснила свідок, що їй дуже не подобалось, що потерпілий проживає разом із її дітьми, вона намагалась неодноразово вигнати ОСОБА_7 із квартири, однак останній не йшов. Загалом сім`я прожила разом із ОСОБА_7 8 днів у м. Вінниця. Потім потерпілий разом із обвинуваченим жили 4 дні у м. Житомир, а саме 2 дні прожили у автомобілі свідка ОСОБА_15 , 1 день на вокзалі та 1 день у хостелі.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_16 , суду надав наступні показання, що із обвинуваченим ОСОБА_5 знайомий, оскільки останній певний час знімав у нього квартиру подобово, потерпілого ОСОБА_7 жодного разу не бачив.

Так, у червні 2018 року до ОСОБА_16 зателефонував раніше не знайомий йому ОСОБА_5 , запитав чи можна зняти квартиру подобово, на що ОСОБА_16 погодився та вони запланували зустріч за місцем знаходження квартири за адресою: АДРЕСА_5 .

Віддавши ключі від квартири ОСОБА_5 , ОСОБА_16 домовився із останнім про те, що ОСОБА_5 винаймає зазначену трьохкімнатну квартиру, оплачує проживання щодня та в кінця дня повідомляє чи буде знімати квартиру на наступний день чи ні. Згідно домовленості, в квартирі мали проживати: ОСОБА_5 , його дружина та неповнолітні діти, щодо проживання у квартирі інших осіб домовленості не було. Під час того, як ОСОБА_16 приходив забирати гроші за оплату проживання в квартирі, сторонніх осіб крім ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_16 не бачив, однак останній не ходив по кімнатах, він лише заходив у коридор квартири. Загалом, ОСОБА_5 із сім`єю прожили у квартирі 5-7 днів.

Через кілька днів проживання ОСОБА_5 в квартирі, ОСОБА_16 прийшов до квартири, що б отримати кошти, однак у квартирі взагалі нікого не було, були зірвані шпалери зі стін та був великий безлад. ОСОБА_16 намагався додзвонитись до ОСОБА_5 , однак на телефонні дзвінки ніхто не відповідав, і тоді ОСОБА_16 здав квартиру іншим людям.

Крім того, як зазначив ОСОБА_16 , про те чим займалась сім`я ОСОБА_5 йому не відомо, сусіди не скаржились на його поведінку, сторонніх людей в квартирі ОСОБА_16 не бачив, однак ОСОБА_16 може припустити, що в квартирі і були сторонні люди.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_10 , суду надав наступні показання.

Так, влітку 2017 року до ОСОБА_10 зателефонував лікар із лікарні ім. Ющенка та попросив ОСОБА_10 , що б останній взяв до себе на кілька тижнів проживати ОСОБА_7 , оскільки у ОСОБА_10 є приватний будинок та він здає кімнати у вказаному будинку подобово. Після цього, ОСОБА_7 приїхав проживати до будинку ОСОБА_10 , у ОСОБА_7 були фізичні вади здоров`я, а саме понівечена рука та нога, через що йому біла встановлена група інвалідності та потерпілий отримував пенсію по інвалідності.

Свідку ОСОБА_10 відомо, що ОСОБА_7 жебракував на території міста Вінниці, чим і заробляв кошти на проживання. ОСОБА_7 проживав у будинку ОСОБА_10 до травня 2018 року та потім кудись переїхав.

Влітку 2018 року ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_7 біля будівельного технікуму на перехресті вул. Коцюбинського, де останній жебракував, крім потерпілого там ще була присутня ОСОБА_9 та невідомий чоловік худощавої тіло будови низького зросту, ромської національності, ОСОБА_10 одразу підійшов до потерпілого, щоб запитати як у нього справи, однак ОСОБА_7 сказав, що йому потрібно працювати для того, що б повернути борг чоловіку на ім`я « ОСОБА_17 » та потім потерпілий повернеться проживати до будинку ОСОБА_10 .

Приблизно у вересні 2018 року ОСОБА_7 повернувся до будинку ОСОБА_10 та розповідав, що його змушував жебракувати чоловік на ім`я « ОСОБА_17 », останній забирав усі кошти у ОСОБА_7 , також забрав паспорт ОСОБА_7 , а потім відвіз потерпілого у м. Житомир, що б там жебракувати. У м. Житомирі ОСОБА_7 жебракував кілька днів, а потім чоловіка на ім`я « ОСОБА_17 » затримали працівники поліції за крадіжку в магазині і тоді у ОСОБА_7 з`явилась можливість втекти, та він сів на автобус до м. Вінниці і одразу повернувся до будинку ОСОБА_10 . Повернувшись у м. Вінниця, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_10 , що б він йому допоміг звернутись до відділення поліції, оскільки він хвилювався, що його знову знайде чоловік на ім`я « ОСОБА_17 ».

Після того, як ОСОБА_7 написав заяву до відділення поліції, ОСОБА_10 бачив, що до його будинку приходила ОСОБА_9 та вимагала від ОСОБА_7 змінити покази, тоді ОСОБА_10 почав виганяти ОСОБА_9 із будинку, на що остання кричала та ображала нецензурними словами ОСОБА_10 . Потім, ОСОБА_9 ще декілька разів приходила до будинку ОСОБА_10 , де також проживав ОСОБА_7 , кричала, вимагала поговорити із ОСОБА_7 , проте ОСОБА_10 кожного разу викликав працівників поліції, які відганяли ОСОБА_9 .

Також, ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_7 проживав у кімнаті із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . ОСОБА_7 платив ОСОБА_10 за проживання у кімнаті його будинку 100 гривень за день, крім того, інколи ОСОБА_7 давав грошові кошти ОСОБА_10 , що б останній купував йому одяг та засоби особистої гігієни.

Коли у травні 2018 року, ОСОБА_7 зник із будинку ОСОБА_10 , останній зібрав речі, із кімнати де проживав потерпілий та у ту кімнату заселились інші мешканці.

Крім того, свідок ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_7 перестав проживати у його будинку у травні 2019 року, оскільки переїхав у м. Донецьк, також зазначив, що потерпілий ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями.

Допитана у ході судового провадження свідок ОСОБА_20 , суду надала наступні показання, що обвинувачений ОСОБА_5 певний час проживав у квартирі АДРЕСА_2 разом зі своєю дружиною та дітьми та був сусідом ОСОБА_20 .

Дружина ОСОБА_5 була вагітною, у їхній сім`ї було багато дітей, свідок ОСОБА_20 кілька разів бачила, що ОСОБА_5 стояв біля під`їзду та розмовляв із людиною, у якої була скалічена рука. Крім того, ОСОБА_20 влітку 2018 року кілька разів бачила людину зі скаліченою рукою, під час того, як останній разом із дружиною ОСОБА_5 жебракували неподалік Будівельного технікуму у м. Вінниці та за людиною зі скаліченою рукою весь час пильно спостерігав ОСОБА_5 .

Допитана у ході судового провадження свідок ОСОБА_19 , суду надала наступні показання, що із потерпілим ОСОБА_7 вона познайомилась, коли проживала у м. Вінниці у хостелі влітку 2018 році, обвинуваченого ОСОБА_5 раніше не знала.

Так, ОСОБА_19 проживала із ОСОБА_7 приблизно у червні 2018 року, потім останній з`їхав із хостелу та повернувся наприкінці липня 2018 року.

ОСОБА_19 часто спілкувалась із ОСОБА_7 , оскільки вони жили в одній кімнаті, останній розповідав, що весь час, коли його не було в хостелі, його утримували особи ромської національності, він намагався втекти, однак боявся, що його знайдуть та поб`ють. Також, ОСОБА_7 розповідав, що особи ромської національності змушували його жебракувати та забирали усі гроші, знущались над потерпілим, наносили йому тілесні ушкодження.

Одного разу, біля хостелу, ОСОБА_19 бачила чоловіка ромської національності, схожого на обвинуваченого, який почав розпитувати у неї чи не проживає у хостелі ОСОБА_7 .

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_21 , суду надав наступні показання, що він працює дільничним офіцером поліції Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Так, ОСОБА_21 в силу своїх службових обов`язків відомо, що дружина обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_9 та потерпілий із фізичними вадами здоров`я ОСОБА_7 неодноразово влітку 2018 року порушували громадський порядок біля готелю Південний Буг у м. Вінниці, оскільки постійно займались жебрацтвом, обвинувачений ОСОБА_5 не займався жебракуванням, він лише один раз сидів біля дерева та спостерігав за ОСОБА_9 .

Потерпілий ОСОБА_7 не завжди жебракував, ОСОБА_21 бачив його лише кілька разів і просив не порушувати громадський порядок, згодом, жебракування припинилось. Одного разу, ОСОБА_21 розмовляв із ОСОБА_7 , під час розмови останній повідомив, що він не із м. Вінниці, в місто він приїхав із ОСОБА_5 та жебракуванням заробляє собі на прожиття. Потерпілий ОСОБА_7 жодного разу не скаржився на ОСОБА_5 та його дружину та не просив надати йому допомогу.

Одного разу, до ОСОБА_21 зателефонувала ОСОБА_9 та просила знайти потерпілого ОСОБА_7 , оскільки останнього забрали невідомі їй люди, які хочуть використовувати ОСОБА_7 , для того щоб забирати його пенсію.

Крім того, свідок ОСОБА_21 зазначив, що обвинуваченого ОСОБА_5 разом із потерпілим ОСОБА_7 , який жебракував, він бачив лише два рази в літку 2018 року, а весь час бачив потерпілого ОСОБА_7 лише одного.

Допитана у ході судового провадження свідок ОСОБА_22 , суду надала наступні показання, що обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є друзями її сім`ї.

Так, свідок ОСОБА_22 бачила ОСОБА_5 із чоловіком у якого була понівечена рука ОСОБА_7 в кінці липня місяця 2018 року у м. Житомир, в готелі, тоді ОСОБА_22 здалось, що між ними дружні стосунки. ОСОБА_22 кілька разів розмовляла із ОСОБА_7 , у останнього був дуже гарний настрій, він був гарно та охайно одягнений, жодного разу не нарікав на ОСОБА_5 та про нього нічого поганого не говорив.

Свідку ОСОБА_22 відомо, що ОСОБА_9 займалась жебрацтвом, щоб заробити на життя, а де працював ОСОБА_5 їй не було відомо.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_23 , суду надав наступні показання, що із обвинуваченим ОСОБА_5 він знайомий, оскільки останній разом із дружиною, дітьми та жінкою на ім`я « ОСОБА_24 » винаймали у нього двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_6 із середини квітня до початку травня, інші особи у квартирі не проживали.

Після того, як ОСОБА_5 із сім`єю з`їхали із квартири, ОСОБА_23 бачив ОСОБА_5 разом із чоловіком у якого була понівечена рука неподалік перехрестя вулиці Коцюбинського у м. Вінниці. В той момент чоловік із понівеченою рукою жебракував, а ОСОБА_5 сидів під деревом та спостерігав за ним.

Допитана у ході судового провадження свідок ОСОБА_25 , суду надала наступні показання, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є друзями її сім`ї.

Так, влітку 2018 року ОСОБА_9 розповіла ОСОБА_25 про те, що ОСОБА_5 затримали за те, що він змушував займатися жебрацтвом раніше не знайомого їй ОСОБА_7 , хоча насправді такого не було і бути не могло, оскільки сім`я ОСОБА_5 навпаки допомагали ОСОБА_7 , та тоді ОСОБА_9 повідомила, що їй потрібно знайти ОСОБА_7 для того, щоб довести невинуватість свого чоловіка.

Тоді ОСОБА_25 разом із ОСОБА_9 поїхали у хостел, який знаходиться у м. Вінниці, де проживав ОСОБА_7 , неподалік хостелу зустріли останнього, який повідомив, що він не хотів звертатись до поліції, і що йому було дуже добре жити із сім`єю ОСОБА_5 , однак потерпілого змусив це зробити власник хостелу, який його постійно б`є, знущається та змушує жебракувати, а отримані гроші забирає собі. ОСОБА_9 просила ОСОБА_7 піти до поліції та сказати всю правду, однак дівчина, яка працює в хостелі забрала ОСОБА_7 до приміщення, зачинила двері та не випускала останнього на вулицю.

Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_25 допитували працівники поліції, після чого вона підписувала протокол, однак що там було написано вона не читала, оскільки читати та писати не вміє.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_15 , суду надав наступні показання, що ОСОБА_5 є чоловіком його двоюрідної сестри. Обвинуваченого, свідок ОСОБА_15 знає близько 7-8 років та за цей час бачив його 3-4 рази.

Приблизно у літку 2018 року ОСОБА_5 приїздив до м. Житомира разом із двома чоловіками та вони всі разом кілька разів ночували в автомобілі ОСОБА_15 , який знаходився на його подвір`ї, до будинку він їх не впускав, оскільки ОСОБА_5 та його знайомі зловживали алкогольними напоями.

ОСОБА_15 відомо, що ОСОБА_5 та його друзі приїздили до м. Житомира, що б жебракувати, для цього друзі обвинуваченого обмотували собі руки бинтами та просили у людей гроші, однак коли вони знаходились вдома їх руки були без бинтів та жодних пошкоджень на руках не було.

Допитаний у ході судового провадження свідок ОСОБА_26 , суду надав наступні показання, що обвинувачений ОСОБА_5 є чоловіком його двоюрідної сестри ОСОБА_9 .

Приблизно 3-4 роки тому, ОСОБА_5 приїхав до м. Житомира разом зі своїм другом на ім`я ОСОБА_27 , у якого була пошкоджена рука і він мав інвалідність, ОСОБА_26 потоваришував із ОСОБА_27 , оскільки також являється інвалідом І групи по зору та взагалі нічого не бачить. ОСОБА_26 не бачив, як саме пошкоджена права рука потерпілого, однак відчував це на дотик.

ОСОБА_5 разом із ОСОБА_27 пробули у м. Житомирі 3-4 дні, за цей час вони кілька разів ночували в автомобілі ОСОБА_15 та на кілька ночей винаймали квартиру.

Між ОСОБА_27 та ОСОБА_28 були гарні стосунки, вони товаришували, обвинувачений у всьому допомагав ОСОБА_27 , купував йому цигарки та алкоголь, ОСОБА_27 ніколи не скаржився на ОСОБА_5 , він міг самостійно пересуватись містом, що і робив.

Кілька разів ОСОБА_26 бачив ОСОБА_27 в м. Житомирі, як останній жебракував, свідок ОСОБА_26 нічого не бачить, однак впізнав потерпілого по голосу.

Обвинувачений ОСОБА_5 не жебракував, а заробляв гроші працюючи вантажником та різноробочим.

Крім того, свідок ОСОБА_26 зазначив, що його до суду привела ОСОБА_9 яка пояснила що і як говорити.

Допитаний під час досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України свідок ОСОБА_18 , суду надав наступні показання, що із потерпілим ОСОБА_7 він знайомий, оскільки певний час вони проживали разом у хостелі за адресою: АДРЕСА_3 в одній кімнаті.

Приблизно на весні 2018 року ОСОБА_7 раптово зник та приблизно два місяці його у хостелі не було, потім коли потерпілий повернувся, він був дуже наляканим, повідомляв, що втік від чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , який змушував його жебракувати у м. Житомирі та у м. Вінниці. Певний час ОСОБА_7 боявся навіть вийти із кімнати хостелу, оскільки хвилювався, що чоловік який змушував його жебракувати знайде потерпілого, знову почне наносити тілесні ушкодження, буде змушувати жебракувати та відбирати усі грошові кошти.

Через кілька днів, ОСОБА_7 пішов до магазину, а коли повернувся то розповідав, що біля хостелу випадково побачив чоловіка на ім`я ОСОБА_17 і його дружину, які змушували його жебракувати, в цей момент потерпілий був дуже наляканим та боявся знову виходити на вулицю, а також ОСОБА_7 попросив ОСОБА_18 , що б той ходив разом із ним по вулиці, оскільки боявся, що його знову викрадуть.

Крім того, ОСОБА_18 зазначив, що після повернення ОСОБА_7 із м. Житомира він був емоційно дуже подавлений, відмовлявся працювати, боявся ходити по вулиці, був дуже наляканим, відмовлявся також і жебракувати, оскільки боявся перебувати на вулиці один.

Також судом у ході судового провадження безпосередньо досліджені наступні докази надані стороною обвинувачення, а саме:
?
?витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 26.10.2018;

?протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.10.2018, з якого вбачається, що ОСОБА_7 просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який протягом червня-липня 2018 року шляхом побиття та погроз фізичної розправи примушував до жебракування ОСОБА_7 , який являється інвалідом;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_23 в присутності двох понятих вказав на фотокарку із зображенням ОСОБА_7 , як на особу з понівеченою рукою, який жебракував у м. Вінниці разом із чоловіком на ім`я « ОСОБА_17 »;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_23 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , як на особу на ім`я « ОСОБА_17 », який винаймав у нього квартиру за адресою: АДРЕСА_6 протягом квітня-травня 2018 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , як на особу, який розшукував ОСОБА_7 та який погрожував жестами ОСОБА_7 , коли останній жебракував біля готелю «Південний Буг» у м. Вінниці;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_7 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , як на особу на ім`я « ОСОБА_17 », який примушував його жебракувати у м. Вінниці;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням потерпілого ОСОБА_7 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 в присутності двох понятих вказав на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_29 в присутності двох понятих вказала на фотокартку із зображенням ОСОБА_7 , як на чоловіка у якого понівечена рука;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_30 в присутності двох понятих вказала на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , якого ОСОБА_30 бачила у м. Вінниці разом із чоловіком у якого була сильно понівечена права рука;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_16 в присутності двох понятих вказав на особу із зображенням ОСОБА_5 , як на особу ромської національності, який винаймав у нього житло;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_20 в присутності двох понятих вказала на фотокартку із зображенням ОСОБА_7 , як на особу із понівеченою рукою, який жебракував у м. Вінниці біля осіб романської національності;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2018, відповідно до якого ОСОБА_20 в присутності двох понятих вказала на особу із зображенням ОСОБА_5 , як на особу ромської національності, який проживав у квартирі АДРЕСА_7 та біля якого знаходився чоловік із понівеченою рукою;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 в присутності двох понятих вказала на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , як на особу ромської національності, який заходив у хостел та шукав ОСОБА_7 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, відповідно до якого в присутності двох понятих свідок ОСОБА_19 вказала на особу із зображенням ОСОБА_7 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.11.2018, відповідно до якого свідок ОСОБА_31 в присутності двох понятих вказала на фотокартку із зображенням ОСОБА_5 , як на особу ромської національності, який проживав у АДРЕСА_6 .

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до наступного.
Так, у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та зазначив, що ніяких незаконних дій відносно потерпілого ОСОБА_7 не чинив, а навпаки хотів йому допомогти.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив факт того, що дійсно ОСОБА_5 вчиняв відносно нього незаконні дії. Він є інвалідом та у нього ушкоджена рука, права нога та тіло. Так в середині літа 2018 року потерпілий ОСОБА_7 у місті Вінниця познайомився із обвинуваченим ОСОБА_5 під час жебракування та ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що останній з цього часу буде працювати на нього. ОСОБА_5 погрожував потерпілому, бив, тому ОСОБА_7 погодився на пропозицію ОСОБА_5 також потерпілий зазначив, що ОСОБА_5 постійно спостерігав за ним, забирав у нього всі гроші, не давав можливості кудись піти та постійно ходив за ним. У подальшому ОСОБА_5 забрав потерпілого жити у свою квартиру. ОСОБА_5 змушував ОСОБА_7 жебракувати, який за день отримував 500-800 грн., якщо було менше то ОСОБА_5 бив потерпілого. У подальшому ОСОБА_5 перевіз ОСОБА_7 до м. Житомира, щоб останній жебракував, це тривало близько двох місяців. Крім вказаного, потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що крім ОСОБА_5 за ним спостерігала його дружина ОСОБА_9 , щоб він не втік.
Вказані показання потерпілого ОСОБА_7 , суд приймає до уваги та вважає їх такими, що узгоджуються з іншими доказами, які були безпосередньо досліджені у ході судового провадження.
Показання потерпілого ОСОБА_7 підтвердили свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 , які підтвердили те, що ОСОБА_5 змушував ОСОБА_7 жебракувати у місті Вінниця та місті Житомир, що дійсно разом із дружиною пильно спостерігали за ОСОБА_7 під час того, як останній жебракував біля Будівельного технікуму у місті Вінниця, також свідки підтвердили той факт, що дійсно ОСОБА_5 відвіз ОСОБА_7 до міста Житомира для жебракування, однак ОСОБА_7 у подальшому втік від нього.
Свідок ОСОБА_23 зазначив про те, що обвинувачений ОСОБА_5 орендував у нього квартиру, а потім свідок бачив, як ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_32 на АДРЕСА_8 , ОСОБА_7 жебракував а ОСОБА_5 сидів під деревом і спостерігав за ним.

З досліджених у ході судового провадження письмових доказів вбачається, а саме з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2018, 06.11.2018, що свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_10 та ОСОБА_19 впізнали за фотознімками, як потерпілого ОСОБА_7 , як особу яка жебракувала у місті Вінниця з понівеченою рукою, так і обвинуваченого ОСОБА_5 , який винаймав квартиру, де утримував ОСОБА_7 так і погрожував жестами останньому коли ОСОБА_7 жебракував біля готелю «Південний Буг» у місті Вінниця.
Крім того, з досліджених у ході судового провадження доказів вбачається, що 25.10.2018 до Управління боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся ОСОБА_7 , який просить прийняти міри до ОСОБА_5 , який протягом червня-липня 2018 року шляхом побиття та погроз фізичної розправи примушував до жебракування ОСОБА_7 , який являється інвалідом.
Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 26.10.2018 на законних підставах, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який був досліджений у ході судового провадження.
Дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , порушують чинне законодавство України та Протокол про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, та покарання за неї, що доповнює Конвенцію ООН проти транснаціональної організованої злочинності 2000 року і Конвенції Ради Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми 2005 року.
Відповідно до ст. 9 Конституції України діючі міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У підпункті (а) ст. 3 Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками та дітьми, і покарання за неї, визначено, що: «Торгівля людьми» означає здійснювані з метою експлуатації вербування, перевезення, передачу, приховування або одержання людей шляхом погрози силою або її застосування або інших форм примусу, викрадення, шахрайства, обману, зловживання владою чи уразливістю становища, або шляхом підкупу, у вигляді платежів або вигод, для одержання згоди особи, яка контролює іншу особу.
Під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 завербував потерпілого ОСОБА_7 , з метою експлуатації останнього, застосувавши до нього фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я, яке виразилось в залякуванні і погрозах подальшого застосування такого насильства у випадку відмови ОСОБА_7 від зайняття жебрацтвом під наглядом обвинуваченого ОСОБА_5 .
Згідно з тлумаченням вищевказаного протоколу посилання на зловживання уразливістю положення слід розуміти як таке, що стосується будь-якої ситуації, за якої людина, про яку йдеться, не має реальної і прийнятної альтернативи тому, щоб підкоритися зловживанню, про яке йдеться.
Під уразливим станом особи слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин
Суд, оцінюючи поняття «уразливий стан» та фактичний стан потерпілого ОСОБА_7 на момент вчинення злочину, встановив, що на момент вчинення злочину потерпілий ОСОБА_7 дійсно знаходився в уразливому стані, оскільки останній є інвалідом третьої групи, через що не мав можливість чинити опір незаконним діям обвинуваченого ОСОБА_5 через фізичні вади, потерпілий ОСОБА_7 перебував в тяжких обставинах, які характеризується наявністю надзвичайно скрутної ситуації, викликаної відсутністю в нього постійного місця роботи, житла та будь-яких коштів для існування.
Щодо самого діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній, скориставшись вищезазначеним уразливим станом потерпілого, застосовуючи фізичне насильство та погрози його застосування, завербував ОСОБА_7 , утримував його в підневільному стані та в подальшому переміщував та примушував його до жебракування. В процесі здійснення вказаної протиправної діяльності обвинувачений обмежив потерпілого у вільному пересуванні по місцевості, шляхом постійного, пильного нагляду за ним для запобігання можливості втечі. З метою недопущення звернення ОСОБА_7 до правоохоронних органів або сторонніх осіб, що могло призвести до викриття та припинення його протиправних дій, ОСОБА_5 особисто переміщав ОСОБА_7 до місць жебракування на території м. Вінниця та м. Житомира, здійснюючи систематичний контроль за ним під час жебракування, забирав в останнього гроші, випрошені у сторонніх осіб, та по завершенню переміщав знову до квартири, в якій вони проживали.
З урахуванням вказаного суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_5 у не визнанні вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки позиція обвинуваченого спростовується дослідженими у ході судового провадження безпосередньо доказами, які є логічними та такими, що узгоджуються між собою.
Показання надані у ході судового провадження свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та ОСОБА_25 суд оцінює критично, оскільки як зазначили вказані свідки, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_22 те, що бачили ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , який у їх присутності не нарікав на обвинуваченого. Свідок ОСОБА_25 зазначила про те, що їй про обставини справи відомо зі слів свідка ОСОБА_9 . З показань свідків ОСОБА_33 вбачається, що ОСОБА_5 та його друзі приїздили до м. Житомира, що б жебракувати, свідок ОСОБА_34 зазначив про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 були у місті Житомир 3-4 дні та на його думку у них гарні відносини.

Крім того, вказані свідків зазначили про те, що вони є друзями обвинуваченого ОСОБА_5 , а свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_34 є родичами дружини обвинуваченого.

Також, у ході судового провадження встановлено те, що свідок ОСОБА_9 є дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 та у них є спільні діти. Суд звертає увагу, що під час розгляду вказаного кримінального провадження остання для того, щоб допомогти ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності неодноразово, як вводила суд в оману так і намагалась вплинути на свідків, які є родичами та друзями, як обвинуваченого ОСОБА_5 , так і свідка ОСОБА_9 . З урахуванням вказаного, суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9 надані у ході судового провадження.

Свідки ОСОБА_11 зазначила про те, що вона була сусідкою ОСОБА_5 , а у свідка ОСОБА_16 . ОСОБА_5 винаймав квартиру.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується, як показаннями допитаних у ході судового провадження свідків, потерпілого, так і письмовими доказами, які є логічними та такими, що узгоджуються між собою та спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 надані у ході судового провадження.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати:

?за ч. 2 ст. 149 КК України торгівля людьми, тобто вербування, переміщення, переховування людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням уразливого стану потерпілого, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 2655 від 02.11.2018 ОСОБА_5 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/4972 від 05.11.2018 ОСОБА_5 за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 30.10.2018 не перебуває. Крім того, судом враховано те, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебувають неповнолітні діти.
Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , його ставлення до вчиненого, поведінку в ході судового провадження, наявність не знятої та не погашеної судимості, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене ОСОБА_5 з конфіскацією майна, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_5 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Жит омира від 03.04.2018 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироку законної сили.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишити без змін тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження з моменту затримання, тобто з 23.11.2018 по день набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: