Справа № 443/910/15-к
Провадження № 1-кп/456/80/2021
ВИРОК

іменем України

24 березня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий матеріали кримінального провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бориничі, Жидачівського району, Львівської області, громадянина України, фактично проживаючого АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 11.02.2015 Жидачівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання 5 років позбавлення волі та згідно ст.. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; 08.11.2019 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, 70 КК України на 6 років позбавлення волі, - за ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

04.04.2015 року близько 19:00 години ОСОБА_4 перебуваючи в с. Вибранівка,Жидачівськго району, Львівської області, застосувавши насильство до ОСОБА_6 , а саме нанісши їй удари руками по тілу і обличчю, відкрито викрав її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy 7262» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1199 грн., з стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 20 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1219 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно він вчинив кримінальне правопорушення, зазначене в обвинувальному акті, що 04.04.2015 року близько 19:00 години, перебуваючи в с. Вибранівка,Жидачівськго району, Львівської області, застосувавши насильство до ОСОБА_6 відкрито викрав її мобільний телефон. Дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також розмір заподіяної шкоди потерпілій, зазначений в обвинувальному акті, відповідає дійсності.
Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- Заявою потерпілої ОСОБА_6 про те, що 04.04.2015 року близько 19 години ОСОБА_4 здійснив на неї напад та відкрито викрав її мобільний телефон «Samsung Galaxy 7262» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 1199 гривень із стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 .

- Фіскальним чеком магазину «Гараж Мобайл Груп» про придбання мобільного телефону «Samsung Galaxy 7262» вартістю 1199 грн.

- Довідкою ПП ОСОБА_7 про вартість стартового пакета мобільного оператора «Київстар» станом на 04.04.2015 року, що становить 20 грн.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №341 від 13.05.2015 року у період інкримінованих дій ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасового чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, виявляє соціалізований розлад поведінки підліткового віку, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У сукупності вище перелічені докази беззаперечно підтверджують подію і склад злочину, що інкримінований ОСОБА_4 . Дані докази суд визнає такими, що зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, належними та допустимими, не містять розбіжностей чи суперечностей. Суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні доведена повністю поза розумним сумнівом.
Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про визнання досліджених в судовому засіданні доказів недопустимими.
Приймаючи до уваги зауваження захисника та перебуваючи в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.89 КПК України суд прийшов до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що немає жодного правового підґрунтя вважати досліджені в судовому засіданні докази недопустимими.
Суд вважає, що захисником ОСОБА_5 не зазначено, в чому саме полягає порушення чинного законодавства в цих доказах та яким чином ці, на думку захисника, порушення можуть впливати на наявність сумнівів щодо них та на винуватість або невинуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення. При цьому самим захисником ОСОБА_5 під час судового розгляду не подавалося жодного клопотання про усунення цих сумнівів.
Досліджені в ході судового розгляду докази суд, у відповідності до ст.85, 86 КПК України, вважає належними та допустимими, тому клопотання захисника про визнання досліджених в судовому засіданні доказів недопустимими вважає безпідставним, оскільки вони здобуті у визначений законом спосіб, та кладе в основу при постановленні даного вироку.
Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд знаходить вину обвинуваченого доведеною і вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Враховуючи також особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, разом з тим суд враховує і його поведінку, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, що суд вважає повинно бути достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 11.02.2015 року призначивши ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого призначеного вище покарання за сукупністю вироків більш суворим покаранням згідно вироку Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.11.2019 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання 6 (шість) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 10 год. 35 хв. 18.12.2017 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року) зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у зв`язку з перебуванням під вартою згідно ухвали Жидачівського районного суду Львівської області від 29.04.2015 року з 11:00 години 29.04.2015 року по 17 год. 25 хв. 12.09.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання по відбуттю терміну покарання.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1