У Х В А Л А
Іменем України
09.04.2021 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі - ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 05.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з початковою загальною освітою, учня 9 класу Кам`яногірської ЗОШ І-ІІІ ступенів, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ :
Близько 14 години 00 хвилин 04.06.2020 року неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на кладовищі в с.Кам`яногірка Жмеринського району Вінницької області, діючи з прямим умислом, спрямованим на наругу над могилою, порушуючи загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлого та вияву поваги до пам`яті і праху покійних, з прикладанням фізичної сили шляхом нанесення удару ступнею ноги та поштовху руками від себе здійснив пошкодження пам`ятника померлого ОСОБА_8 та нахилив стелу пам`ятника, у зв`язку з чим пошкодив її кріплення біля основи пам`ятника, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2000 грн., які остання витратила на ремонт зазначених пошкоджень пам`ятника ОСОБА_8 .
Вказані дії неповнолітнього ОСОБА_4 становлять ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.297 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками наруги над могилою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обгрунтувань щодо недосягнення ОСОБА_4 віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вказане суспільно небезпечне діяння, та просив застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та покласти на нього обов`язки щодо заборони покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 07:00 години кожної наступної доби, а також змінювати без дозволу Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області місце постійного проживання і навчання, виїжджати у іншу місцевість.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 пояснив, що вказаного дня 2020 року він із другом дорогою до лісу зайшли на сільське кладовище, оскільки приятель думав, що там є цукерки. Проходячи повз однієї з могил, він, ОСОБА_4 штовхнув ногою, а потім рукою пам`ятник на ній, внаслідок чого той зазнав пошкоджень. Не пам`ятає, чий саме це пам`ятник. Вказав, що йому соромно, розуміє, що це є злочином, розкаявся, стосовно відшкодування шкоди потерпілій зазначив, що його батьки розрахувалися з останньою.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснив, що неповнолітній є його сином, наразі навчається та проживає в Камяногірській загальноосвітній школі. Вказав, що розуміє протиправність дій свого сина. Зазначив, що потерпілій ОСОБА_9 ним невідкладно було вілшкодовано збиткт в розмірі 2000 грн. З клопотанням прокурора погодився.
Представник служби у справах дітей Жмеринської РДА ОСОБА_7 не заперечувала проти застосування до малолітнього ОСОБА_4 заявлених прокурорм примусових заходів виховного характеру у виді застереження та зазначених обмежень. Повідомила, що за наслідком повторного проведення обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_4 встановлено певне їх поліпшення до належного рівня.
Потерпіла ОСОБА_9 та представник ювенальної превенції за їх викликом в судове засідання п не з`явились, поважних причин своєї неявки не повідомили.
Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння 04.06.2020 року він не досяг 16 років; його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.к.п.36)
Відповідно до довідки ОСК ГУНП України у Вінницькій області та ОСК МВС України віл 30.06.2020 року відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності неповнолітнього ОСОБА_4 відсутні (а.к.п.29).
Відповідно до характеристики Кам`яногірської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_4 навчається у школі з першого класу. Має навчальні досягнення початкового рівня, не виявляє зацікавленості до навчання, повільно запам`ятовує навчальний матеріал, на уроках завжди байдужий, працьовитий, будь-яку роботу намагається зробити, завжди охайно одягнений, з однолітками товариський, допомагає товаришам, коли його просять, потребує постійної допомоги вчителя. Самостійно застосовувати вивчений матеріал на уроках не може. Брав участь у громадському житті класу. Батьки не приділяють уваги вихованню сина і тому учень схильний до протиправної поведінки (а.к.п.32)
Згідно довідок виконкому Кам`яногірської сільської ради Жмеринського району від 22.06.2020 року № 195 та №196, ОСОБА_4 характеризується хуліганською поведінкою, схильний до крадіжок, школу відвідує рідко. З останнім неодноразово проводилися виховні профілактичні бесіди, попередження. Батьки притягувалися до адміністративних стягнень за невиконання батьківських обов`язків, але ніякі позитивні зміни не відбуваються. Часто надходять скарги від жителів села щодо поведінки ОСОБА_4 , який схильний до крадіжок, навмисного пошкодження майна громадян; батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки щодо виховання сина, часто зловживають спиртними напоями, через що не слідкують де перебуває їхній син та чим він займається (а.к.п.33,34).
Відповідно до акту від 22.06.2020 року, проведено обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 , за результатами відвідування комісією встановлено, що помешкання в якому проживає ОСОБА_4 потребує капітального ремонту, створення належних санітарно-побутових умов, облаштування для дитини місця для сну та виконання домашніх завдань і саморозвитку, необхідно також придбати одяг та облаштувати місце для його зберігання. Батькам слід забезпечити отримання паспорту громадянина України для дитини. (а.к.п.35).
Відповідно до довідок КУ "Жмеринська ЦРЛ" від 24.06.2020 року №260 та №299 неповнолітній ОСОБА_4 на обліку в психкабінеті та наркокабінеті протягом останніх п`яти років не значився і за лікуванням не звертався (а.к.п.37,38).
Згідно письмової заяви потерпілої ОСОБА_9 від 24.06.2020 року, остання будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, оскільки шкода заподіяна його діями відшкодована батьками у повному обсязі (а.к.п.59).
Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Оцінивши зібрані у даному кримінальному провадженні докази, суд вважає, що участь неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, доведена в повному обсязі.
Відповідно до положень ст.22 КК України кримінальна відповідальність за вказаний злочин настає з шістнадцяти років.
Вирішуючи питання щодо застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 конкретного виду з переліку заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Згідно ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_4 суд враховує особу неповнолітнього, який незадовільно характеризуються за місцем постійного проживання та за місцем його навчання, однак не перебуває на обліку в секторі ювенальної превенції та в службі у справах дітей з приводу інших протиправних дій, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не стоїть, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння його вік перевищив 14 років, але не досяг повних 16 років, отже ОСОБА_4 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України.
Таким чином, в ході судового розгляду не встановлено визначених законом підстав, за яких суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжних заходів та закрити кримінальне провадження, у зв`язку з чим до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.
Згідно з ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.105 КК України у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, суди ухвалюють рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом як найкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру, якщо слід, то який саме.
З огляду на зазначене вище, враховуючи умови життя та виховання неповнолітнього ОСОБА_4 , який незадовільно характеризуються за місцем постійного проживання та за місцем його навчання, власну провину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, суд приходить до висновку, що відносно неповнолітнього ОСОБА_4 доцільно застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки строком на один рік, а саме: заборонити перебувати за межами постійного місця проживання по АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 07:00 години кожної наступної доби, а також змінювати без дозволу Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області місце постійного проживання і навчання, виїжджати у іншу місцевість, які сприятимуть його виправленню та вихованню, а також будуть необхідними та достатніми для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи викладене, керуючись ст.22, 97, 105 КК України, ст.498-500, 501 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання задоволити.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки строком на один рік, а саме: заборонити перебувати за межами постійного місця проживання по АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 07:00 години кожної наступної доби, а також змінювати без дозволу Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області місце постійного проживання і навчання, виїжджати у іншу місцевість.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків її оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя ОСОБА_1