Справа №485/695/21
Провадження №1-в/485/52/21
УХВАЛА
іменем України

10 червня 2021 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконфереції в залі суду м.Снігурівка Миколаївської області подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кірсаново Приуральського району Уральської області РФ, без громадянства, до засудження проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника установи виконання покарання - ОСОБА_6 ,

представника медичної частини - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

встановив:

02 червня 2021 року начальник державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування покарання за хворобою засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд, хвороба засудженого підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

У судовому засіданні представник Снігурівської виправної колонії №5 ОСОБА_6 , подання підтримав, охарактеризував засудженого таким, що стає на шлях виправлення, заохочень не має. Засуджений хворіє на туберкульоз, стан важкий. Знаходиться на паліативному лікуванні. В колонії знаходиться з 07.05.2020 року.

Засуджений ОСОБА_4 подання підтримав, просив звільнити його від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.

Представник медичної частини лікар ОСОБА_7 ствердив, що стан здоров`я засудженого важкий. Засуджений хворіє з 1986 року, останній рецедив у 2018 році. З березня стан засудженого погіршується, оскільки він відмовляється від лікування.

Прокурор в задоволенні подання просить відмовити. Зазначає, що засуджений на шлях виправлення не став, відмовляється від лікування, тобто сам створює підстави для прогресування хвороби з метою звільнення його від відбуття покарання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали подання разом з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого, особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

В силу ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

За даною справою ОСОБА_4 засуджений 05.10.2018 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.121 ч1 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк урахувати з часу затримання, тобто з 16.06.2018 року. Вирок набрав законної сили 05.11.2018 року.

Початок строку - 16.06.2018 року, кінець строку - 16.06.2023 року. Станом на 10 червня 2021 року відбутий строк покарання складає 2 роки 11 місяці 24 дні, не відбутий строк : 2 роки 6 днів.

До державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" засуджений прибув 07 травня 2020 року з діагнозом туберкульоз легень.

Як слідує з висновку лікарсько-консультативної комісії від 26.05.2021 року у ОСОБА_4 діагностовано: прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду і обсіменіння, МБТ+Казеозна пневмонія зліва. Розширений резистентний туберкульоз (11.01.2018) легень (інфільтративний) Деструкція + МБТ+ Мазок+ МГ+ R + Культура+ Резистентність І+(HRЕZS) ІІ+( KmCmMfx) Гістологія0 Категорія 4. (РТБ))(Паліативне лікування з 14.03.2019р.) Когорта1 (2018) Тубінтоксикаційний синдром. Легенево-серцева недостатність ІІ-ІІІ ступеню. Рецедивуюче кровохаркання. Вторинна анемія легкого ступеню. Втрата маси тіла > 20%. Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, стадія нестійкої ремісії.

За наслідком розгляду комісія вирішила, що загальний стан хворого тяжкий та є підстави для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Підставою для звільнення відповідно до п.1.1 Переліку хвороб, прогресуючий інфільтративний туберкульоз легень, фаза розпаду і обсіменіння, МБТ+Казеозна пневмонія зліва. Розширений резистентний туберкульоз (11.01.2018) легень (інфільтративний) Деструкція + МБТ+ Мазок+ МГ+ R + Культура+ Резистентність І+(HRЕZS) ІІ+( KmCmMfx) Гістологія0 Категорія 4. (РТБ))(Паліативне лікування з 14.03.2019р.)Когорта1(2018) Тубінтоксикаційний синдром. Легенево-серцева недостатність ІІ-ІІІ ступеню. Рецедивуюче кровохаркання. Вторинна анемія легкого ступеню. Втрата маси тіла > 20%. Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, стадія нестійкої ремісії.

Згідно матеріалів особової справи та висновку лікарсько-консультативної комісії від 26.05.2021 року, туберкульоз легень у засудженого вперше виявлений у 1986 році при профогляді під час навчання в інтернаті, був вилікуваний. Рецедив захворювання у 1990 році при профогляді у СІЗО м. Свердловськ Росія. Лікувався у ВК №349/51 м. Нижній Тагіл Свірдловської області Росія, зі слів був вилікуваний. В 2004 році у СІЗО м.Херсона при профолгяді виявлені туберкульозні зміниу легенях, на лікування направлений у ГВК№7 Херсонської області, де перебував до 2008 року. Після звільнення знаходився у туберкульозному диспансері с. Нова Збур`ївка, не лікувався. В 2008 році із Сізо м.Херсона з ознаками туберкульозу легень направлений у ГВК№7 Херсонської області, де перебував до 2014 року. Після звільнення направлений до туберкульозного диспансеру с. Нова Збур`ївка і був виписаний за порушення лікарняного режиму. В 2018 році отримав новий строк покарання, із СІЗО м. Кривий Ріг направлений на лікування у ВК№61 м. Херсона, куди прибув 04.01.2019 року. Лікування приймав по 4 категорії, а 14.03.2019 року у зв`язку з категоричною відмовою від лікування переведений на паліативне лікування. У квітні місяці 2021 року для подальшого паліативного лікування направлений етапом до Снігурівської спеціалізованої туберкульозної лікарні №5 філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях куди прибув 07.05.2021 року і знаходиться по теперішній час.

25.05.2021 року хворому запропоновано лікування за новим протоколом, відмовився у зв`язку з поганим самопочуттям та важкості дії протитуберкульозних препаратів, відмову написав власноруч.

Рентгенологічне дослідження ОГК від 25.05.2021 року: рентген-динаміка негативна у бік збільшення площі інфільтрації у всіх відділах лівої легені, у верхній частці визначається порожнина розпаду розміром 74х42 мм у діаметрі. Поява нових вогнищ інфільтрації. Реберно-діафрагмальні синуси облітеровані. Серце без особливостей.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Засуджений відбуває покарання за вчинений злочин проти здоров`я особи передбачений ч.1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Даний злочин засуджений вчинив в період непогашеної судимості. Раніше судимий до покрання у виді позбавлення волі, також за ч.1 ст. 121 КК України. Крім цього, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, в провадженні Каланчацького районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, проявляє байдужість. 29.12.2020 року розглядалось питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 КК України, однак було відмовлено як такому, що не пройшов повного курсу лікування від туберкульозу легенів.

Поведінка засудженого не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, суд вважає що засуджений надалі являється суспільно небезпечною особою.

Також як зазначалось вище, засуджений ухиляється від призначеного йому лікування. В 2004 році у СІЗО м.Херсона при профолгяді виявлені туберкульозні зміниу легенях, на лікування направлений у ГВК№7 Херсонської області, де перебував до 2008 року. Після звільнення знаходився у туберкульозному диспансері с. Нова Збур`ївка, не лікувався. В 2008 році із Сізо м.Херсона з ознаками туберкульозу легень направлений у ГВК№7 Херсонської області, де перебував до 2014 року. Після звільнення направлений до туберкульозного диспансеру с. Нова Збур`ївка і був виписаний за порушення лікарняного режиму. В 2018 році отримав новий строк покарання, із СІЗО м. Кривий Ріг направлений на лікування у ВК№61 м. Херсона, куди прибув 04.01.2019 року. Лікування приймав по 4 категорії, а 14.03.2019 року у зв`язку з категоричною відмовою від лікування переведений на паліативне лікування.

Згідно медичної довідки №891/12-сп/20 від 24.12.2020 року, яка наявна в особовій справі засудженого, станом на 24.12.2020 року стан здоров`я засудженого був задовільним. Зі слів лікуючого лікаря, з березня 2021 року стан засудженого погіршується, оскільки він відмовляється від лікування. 25.05.2021 року хворому запропоновано лікування за новим протоколом, відмовився у зв`язку з поганим самопочуттям та важкості дії протитуберкульозних препаратів, відмову написав власноруч.

В матеріалах провадження відсутні відомості про надходження будь-яких скарг від засудженого, щодо неналежного надання установою виконання покарань йому медичної допомоги.
На думку суду, наведене свідчить, що поведінка засудженого сприяє погіршенню його здоров`я та подальшому розвитку хвороби, і останній фактично створює штучні підстави для звільнення його від подальшого відбування покарання.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_4 слід відмовити.
Разом з тим, суд звертає увагу, що у разі погіршення стану здоров`я ОСОБА_4 , установа виконання покарання чи сам засуджений мають право повторно звернутися до суду із поданням (заявою) для вирішення питання про його звільнення від подальшого відбування покарання.
Керуючись ст. 84 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою ОСОБА_4 , відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженим з моменту вручення копії ухвали суду.

Повну ухвалу складено 10.06.2021 року.

Суддя ОСОБА_1