31.05.2021 Єдиний унікальний номер 205/4510/21
Провадження № 1-кс/205/822/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000453, внесеному 29 травня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання слідчого. В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000453 від 29 травня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України за заявою ОСОБА_8 за фактом відкритого викрадення майна, вчиненого повторно.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово засуджений за умисні, корисливі кримінальні правопорушення проти власності, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення проти власності.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 травня 2021 року приблизно о 09 годині 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , знаходячись неподалік від буд. АДРЕСА_2 , де побачив раніше не знайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у кишені одягненій на ньому шведці мав мобільний телефон марки «Samsung Duos» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 С/Н НОМЕР_3 .

В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно. Реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному місці та часі, своєю рукою схопив за нагрудну кишеню одягненої на ОСОБА_8 шведки, яку відірвав, разом із мобільний телефон марки «Samsung Duos» чорного кольору. Таким чином, ОСОБА_4 повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном марки « Samsung Duos», який належить ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_4 утримуючи відкрито викрадене майно при собі, маючи можливість покинути місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, продовжив слідувати за потерпілим. Після крику потерпілого про допомогу ОСОБА_4 викинув викрадене майно, тим самим розпорядившись ним на власний розсуд, після чого був затриманий свідком ОСОБА_9 .

Потерпілому ОСОБА_8 заподіяно матеріальний збиток.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

29.05.2021 року за цим фактом в ВП №3 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000453 за ч. 2 ст. 186 КК України.

29.05.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

В ході досудового розслідування було встановлено ряд доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності.

Проаналізувавши матеріали цього кримінально провадження, слідство приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 , міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 неодноразово раніше був засуджений та на шлях виправлення не став, а також наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт покарання, вироком суду, може перейти на нелегальне положення та переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, офіційно не працевлаштований; перебуваючи на волі ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні. Вказані особи судом не допитані, судові висновки за експертизами судом не досліджені. Підозрюваний може чинити тиск на потерпілого щодо відмови від заяв, показів, примушувати та залякувати свідків, експертів та потерпілого; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він і раніше вчиняв корисливі кримінальні правопорушення та був неодноразово засуджений.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає доцільним обрати до ОСОБА_4 міру запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, та раніше вже був засуджений неодноразово, будь-яка інша міра не забезпечить виконання покладених на підозрювану обов`язків

У зв`язку з вищевикладеним слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з цим клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, та вважає обґрунтованими причини і підстави, викладені у клопотанні, у зв`язку з чим просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його проживання.

Захисник у судовому засіданні також заперечував проти вказаного клопотання з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків його поведінки, вважаючи їх формальними, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт за адресою його проживання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 29 травня 2021 року за №0000453, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

29 травня 2021 року о 09 годині 30 хвилин було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

29 травня 2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29.05.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 29.05.2021 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.05.2021 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 29.05.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.05.2021 року; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 29.05.2021 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 29.05.2021 року, відповідно до якого підозрюваний заперечував свою причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Однак, вказані вище докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що дає підстави вважати, що підозрюваний, під загрозою застосування покарання та усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Прокурором та слідчим у клопотанні також доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки відповідно до протоколу допиту підозрюваного, ОСОБА_4 заперечував свою причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що також заперечувалось підозрюваним у судовому засіданні, однак не всі свідки у цьому кримінальному провадженні допитані, також в матеріалах кримінального провадження деякі свідки вже були допитані, які впізнали за фотознімками підозрюваного як особу, яка причетна до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, та зважаючи на не визнання підозрюваним своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний може намагатися вплинути на них з метою зміни ними своїх показів, що може вплинути на подальше розслідування кримінального правопорушення.

Також прокурором доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, останній раз був засуджений 18 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 70, ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців, а 20 листопада 2019 року був звільнений по відбуттю строку покарання, та 11 січня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами.

Отже, слідчим суддею також враховуються відомості про особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела доходу, та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення через півтора року після звільнення по відбуттю покарання.

Крім того, слідчим суддею враховується ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При цьому слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно із ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює, підозрюється у відкритому викрадені чужого майна з корисливих мотивів, вчиненого повторно, що також свідчить про існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 45 400 гривень.

Статтею 194 КПК України передбачено, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців, а у разі невиконання цих обов`язків підозрюваним щодо нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КК України слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто до 26 липня 2021 року включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_4 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 , встановленої застави у розмірі 45400 гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 строком до 26 липня 2021 року включно, виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1