Справа № 569/576/21
УХВАЛА

10 лютого 2021 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження № 0000018 від 08.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 , яким користується та керує ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був вилучений в ході обшуку 20.01.2021.
Своє клопотання обгрунтовує тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 08.01.2021 приблизно о 02 год. 30 хв., перебуваючи поблизу кафе «Дуплет», що в м. Дубно по вул. Данила Галицького, 26, Рівненської області, на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно здійснив декілька пострілів із вогнепальної зброї, яка зовні схожа на автомат «Калашникова», в ділянки тіла ОСОБА_8 , внаслідок чого ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Після вчинення вищевказаного злочину ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину.

08.01.2021 складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочину, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України, яке того ж дня у зв`язку з невстановленням місця перебування останнього на території України, вручено його батькові ОСОБА_9 .

08.01.2021 оголошено розшук Підозрюваного ОСОБА_7 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 08.01.2021, приблизно о 02 год. він під час телефонної розмови з підозрюваним ОСОБА_7 дізнався, що в останнього на той час були три вогнепальні поранення тулуба та що останній стікає кров`ю.

З показань свідка ОСОБА_5 встановлено, що 08.01.2021, приблизно о 02 год. 30 хв. він на прохання підозрюваного ОСОБА_7 транспортував останнього на власному автомобілі марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 з місця злочину до м. Рівне.

20.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук вищевказаного транспортного засобу марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 , під час чого вказаний автомобіль було вилучено та поміщено на територію спеціального майданчику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області. Крім того під час обшуку вказаного транспортного засобу було вилучено оригінали документів на вказаний транспортний засіб, а саме:

- поліс №202477920 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_5 , на 1 аркуші;

- документ на 1 аркуші іноземною мовою з штампом «під митним контролем 20.11.2002» та маркуванням в верхній частині «ЕХ-940-FZ» та «14/05/2018»;

- форма МД-2 митного органу серії UA204080/2020/032478, на 1 аркуші

Всі вищеперераховані предмети згідно вимог ч.7 ст.237 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Покликаючись на викладене, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначений автомобіль та вилучене майно відповідає критеріям, встановленим ст.98 КПК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно.

Слідчий в судовому засіданні повністю підтримав клопотання та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, додатково вказав на те, що за результатами обшуку в автомобілі марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 , жодних слідів вчинення злочину виявлено і вилучено не було, а тому є тимчасово вилученим майном. Вказаний транспортний засіб, належить ПП «МАКСІ АВТО», та перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_5

ОСОБА_5 повністю підтримав пояснення надані адвокатом ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що впровадженні СУ ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000018 від 08.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст.115 КК України.

20.01.2021 в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 було вилучено вказаний автомобіль та поміщено на територію спеціального майданчику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області. Крім того під час обшуку вказаного транспортного засобу було вилучено оригінали документів на вказаний транспортний засіб, а саме: поліс №202477920 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_5 , на 1 аркуші; документ на 1 аркуші іноземною мовою з штампом «під митним контролем 20.11.2002» та маркуванням в верхній частині «ЕХ-940-FZ» та «14/05/2018»; форма МД-2 митного органу серії UA204080/2020/032478, на 1 аркуші.

Згідно договору купівлі продажу (інвойс) від №201120.8 VER/MAX від 20.11.2020 вилучений ході обшуку у ОСОБА_5 транспортний засіб належить ПП «МАКСІ АВТО». Вказане також підтверджується митною декларацією форми МД2.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов"язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 31 рішення у справі "Марушин проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").
Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).
У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.
Так, відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, вилучений у гр. ОСОБА_5 транспортний засіб, останньому не належить та наданий йому у тимчасове користування згідно наданої йому довіреності ПП «МАКСІ АВТО» від 02.01.2021, і у вказаному автомобілі були вилучені сліди злочину, які мають значення для кримінального провадження.
Щодо вилученого в ході обшуку іншого майна, зокрема: поліс №202477920 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_5 , на 1 аркуші; документ на 1 аркуші іноземною мовою з штампом «під митним контролем 20.11.2002» та маркуванням в верхній частині «ЕХ-940-FZ» та «14/05/2018»; форма МД-2 митного органу серії UA204080/2020/032478, на 1 аркуші, слід зазначити, що вказані документи немають жодного відношення до вищевказаного кримінального провадження, а тому немає підстав для накладення арешту на вказані документи.
Враховуючи вищевикладене, те що автомобіль марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 було вилучено у його водія ОСОБА_5 , який не є його власником, та на законних підставах належить ПП «МАКСІ АВТО», і жодного відношення до даного кримінального провадження дане підприємство не має. Факт вилучення належного ПП автомобіля порушує їх право власності на володіння та користування ним, та неповернення його власнику призводить до заподіяння значних збитків підприємству, а тому слідчий судя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання в частині накладення арешту на вилучений автомобіль із забороною його відчуження, для забезпечення проведення призначених судових експертиз у кримінальному провадженні, проведення інших слідчих дій, з використанням даного автомобіля.
Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 172, 175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб марки «Рено Кенго», індефікаційний номер НОМЕР_1 , повернути безоплатно у користування його власнику ПП «МАКСІ АВТО» без права його відчуження та повернути безоплатно у користування його власнику ПП "МАКСІ АВТО".

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1