ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/206/21 Справа № 201/463/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001841 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя в порушення повноти та неупередженості процедури розгляду клопотання, не провів аналіз всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з урахуванням особливостей цього кримінального провадження та особи підозрюваного.
Зазначає, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років , а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 19 березня 2021 року, з покладанням на нього обов`язків: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, - не відлучитись з м. Дніпро без дозволу слідчого чи прокурора; - повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання .
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має зареєстрованого місця проживання, не одружений, не має дітей, а тяжкість висунутого обвинувачення може спонукати його до ухилення від органів досудового розслідування.
Тому, враховуючи характеризуючі дані на особу, його процесуальну поведінку в межах кримінального провадження, соціальні зв`язки підозрюваного, обґрунтованість підозри, та те, що в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатен забезпечити встановлені судом ризики, саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, здатен забезпечити ризик встановлений судом.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ці вимоги закону були дотримані.
Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні прокурора дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Згідно із наданими до клопотання матеріалами, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: -протоколом огляду місця події від 30.10.2020 року, висновком експерта № 19/104-8/5501 від 18.11.2020 року, протоколами допиту свідків.
Так, слідчим суддею правильно встановлено відповідно до ст. 177 КПК України з урахуванням ст. 178 КПК України наявність ризику того, що підозрюваний може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, не має зареєстрованого місця проживання, не одружений, на утриманні дітей не має, а тяжкість висувного обвинувачення може спонукати його до ухилення від слідства.
Доводи прокурора щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів вважає такими, що не доведені, оскільки до суду апеляційної інстанції не надано підтверджень їх існування, окрім цього слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що зазначені прокурорм ризики не доведені, так як не вказано на кого зі свідків може впливати підозрюваний, при цьому ОСОБА_8 раніше ні до кримінальної відповідальності не притягувався, тому можливість вчинення іншого злочину також є недоведеною.
Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Колегія суддів вважає, що наявність щодо підозрюваного ризику за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не є достатньою вагомістю для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки порушення обраного запобіжного заходу він не допускав.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Відповідно до положень глави 18 КПК України запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Так, відповідно до матеріалів провадження, 29 грудня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КПК України, а тому згідно із ст. 219 КПК України строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання має бути визначений в межах строку досудового розслідування - до 28 лютого 2021 року включно. У зв`язку з чим ухала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у у вигляді особистого зобов`язання строком до 28 лютого 2021 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучитись з м. Дніпро без дозволу слідчого чи прокурора;
- повідомляти слідчого та прокурора про зміну місця проживання .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4