У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква заяву захисника ОСОБА_12 про відвід суддів у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000643 від 10 серпня 2020 року, відносно

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.146, ст.340 КК України, та

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених, п.3, п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст.127, ч.3 ст.146, ч.1 ст.255, ст.340, ч.ч.4,5 ст.27 ч.1 ст.366, ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000643, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ст. 340, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України.

30 березня 2021 року під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_12 заявив відвід колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мотивуючи тим, що поведінка суддів свідчить про те, що судді стали на сторону обвинувачення, тим самим порушили ст.7 КПК України. Зазначив, що кримінальне провадження №0000643, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ст. 340 КК України, та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ст. 340, п. п. 3, 12 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 4, 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України 15 січня 2021 року передане Київським апеляційним судом Білоцерківському міськрайонному суду Київської області для розгляду по суті, було розподілено відповідальною особою між суддями цього суду 15 січня 2021 року о 16:45 год., тобто вже після закінчення робочого часу, який закінчився о 15:45 год.. Вважає, що тільки завдяки телефонному праву вказана справа була передана в той же день з Київського апеляційного суду до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та тільки завдяки телефонному праву голова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_2 міг затримати всіх працівників суду в неробочий час для проведення автоматизованого розподілу справи та проведення дій для призначення підготовчого судового засідання. Зазначив, що ОСОБА_2 , який є головою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області входить до складу колегії суддів, що розглядають дане кримінальне провадження, а отже чинить тиск на інших суддів щодо прийняття незаконних рішень. Таким чином, на думку захисника, відбулося втручання в автоматизовану систему документообігу Білоцерківського міськрайонного суду Київсьокї області у неробочий час. Заначив, що він, захисник ОСОБА_12 не повідомлявся належним чином, в порядку ст.135 КПК України про розгляд справи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. Крім того, вказав, що головуючий у справі суддя ОСОБА_1 не надав згоди на доставку обвинуваченого ОСОБА_14 до Київського апеляційного суду для розгляду справи № 757/50763/20-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах підзахисного ОСОБА_14 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 18.02.201 року на 14 год. 50 хв.. Захисник вважає, що є додаткові підстави для відводу судді ОСОБА_1 оскільки Білоцерківським міськрайонним судом Київської області розглядалася цивільна справа № 357/4764/19 у якій суддя ОСОБА_1 є представником позивача СВК «Розаліївський», а адвокат ОСОБА_12 представником відповідачів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 наразі рішення по справі № 357/4764/19 не набрало законної сили, проте прийнято не на користь СВК «Розаліївський». Захисник ОСОБА_12 вважає, що суддя ОСОБА_1 через справу № 350/102346/20 буде впливати на позицію та способи захисту адвоката ОСОБА_12 через процесуальні рішення по справі для помсти або зміни своєї позиції в одній із справ, що розглядаються в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області за участі адвоката ОСОБА_12 .. Тому, посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України захисник ОСОБА_12 просив суд відвести суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду справи № 359/10346/20.

Прокурор ОСОБА_5 , представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 заперечували проти заявленого відводу, як необґрунтованого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_13 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_11 підтримали заявлений відвід.

Обвинувачені ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтримали заявлений відвід.

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Щодо реєстрації кримінального провадження у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області в позаробочий час, колегія суддів вказує на таке.

Відповідно до ч.2 ст.35 КПК України матеріали кримінального провадження, скарги, заяви, клопотання та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату відповідного суду в день надходження таких матеріалів. До автоматизованої системи документообігу суду в обов`язковому порядку вносяться: дата надходження матеріалів, скарги, клопотання, заяви або іншого процесуального документа, прізвище особи, стосовно якої подані документи, та їх суть, прізвище (найменування) особи (органу), від якої (якого) надійшли документи, прізвище працівника апарату суду, який здійснив реєстрацію, інформація про рух судових документів, дані про суддю, який здійснював судове провадження, та інші дані, передбачені Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженим Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

В даному випадку, матеріали кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000643 від 10 серпня 2020 року надійшли до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 15 січня 2021 року, зареєстровані в автоматизованій системі документообігу суду в день надходження таких матеріалів за правилами ст.35 КПК України та у відповідності до Розділу VIII Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», які не обмежують можливість реєстрацію відповідних матеріалів робочим часом суду, однак зобов`язують здійснити відповідний автоматизований розподіл судової справи між суддями в день надходження.

Тому, доводи захисника ОСОБА_12 щодо здійснення автоматизованого розподілу судової справи в позаробочий час суду, не можуть вважатись іншими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості колегії суддів в розумінні п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Щодо доводів захисника ОСОБА_12 про те, що він не повідомлявся належним чином про розгляд справи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, то такі доводи є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Посилання захисника на те, що головуючий у справі суддя ОСОБА_1 не надав згоди на доставку обвинуваченого ОСОБА_14 до Київського апеляційного суду на 18.02.2021 року для розгляду справи № 757/50763/20-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_12 в інтересах підзахисного ОСОБА_14 не свідчить про упередженість судді, та пов`язано з об`єктивними причинами неможливості надання такої згоди, а саме, тому, що 18.02.2021 року о 15 год. 00 хв. в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області було призначено підготовче судове засідання у справі № 359/10346/20, про що достеменно було відомо захиснику ОСОБА_12 ..

Та обставина, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області розглядалася цивільна справа № 357/4764/19 у якій суддя ОСОБА_1 був представником позивача СВК «Розаліївський», а адвокат ОСОБА_12 був представником відповідачів ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сама по собі не є підставою для відводу. Так, на час розгляду вказаної цивільної справи суддя ОСОБА_1 мав процесуальний статус адвоката, представника СВК «Розаліївський».

Заборона ототожнювати адвоката із його клієнтом є однією з найважливіших гарантій здійснення адвокатської діяльності. Ця гарантія закріплена як в національному законодавстві (ст. 23 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність), так і в міжнародному (Основні положення про роль адвокатів, прийняті 8 Конгресом ООН про запобігання злочинам у серпні 1990 року).

Таке ж правило міститься у стандартах Міжнародної асоціації адвокатів щодо незалежності адвокатської професії (п. 7): «Адвокат не повинен бути ототожнений владою або громадськістю з клієнтом чи справою клієнта, хоч би якою популярною чи непопулярною вона не була».

Тому, участь адвоката ОСОБА_1 у справі № 357/4764/19, як представника СВК «Розаліївський» з одного боку, та адвоката ОСОБА_12 , як представника ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , не має жодного відношення до розгляду суддею ОСОБА_1 кримінальної справи № 359/10346/20 (1-кп/357/656/21). Вказані справи жодним чино не взаємопов`язані, процесуальні рішення, які приймаються судами в одній справі, ніяким чином не впливають на учасників другої справи, і навпаки. Отже, зазначена обставина, не дає підстави для відводу судді ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи № 359/1046/20 (1-кп/357/656/21).

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

При розгляді заяви про відвід колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 захисником ОСОБА_12 не доведена наявність обставин за п.4 ч.1 ст.75 КПК України, які б викликали сумніви в неупередженості колегії суддів в цілому чи кожного судді окремо, та унеможливлювали ухвалення суддями об`єктивного судового рішення у вказаному кримінальному провадженні, а тому заява захисника ОСОБА_12 про відвід колегії суддів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.8,55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п.1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, ст.ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 321, 369-372 КПК України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_12 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду справи №359/10346/20 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3