УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2021 Справа №607/5585/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

у судовому засіданні, проведеному у приміщенні суду в м. Тернополі, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 21 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

- за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000297 від 21 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року, у вказаному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Судді для вирішення питання про об`єднання з вказаним кримінальним провадженням 07 травня 2021 року передано кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Прокурором ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, подано до суду клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважає, що не слід об`єднувати вищевказані кримінальні провадження. Разом з тим, просить задовольнити клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, звертаючи увагу на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченої вказаного запобіжного заходу і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав думку прокурора Воловник.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та його підзахисна ОСОБА_3 щодо об`єднання обвинувальних актів не заперечили, водночас заперечили щодо продовження дії запобіжного заходу, просили змінити обвинуваченій запобіжний захід на домашній арешт, покликаючись на той факт, що ОСОБА_3 не має наміру ухилятися від суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши обвинувальні акти з додатками, дійшов до наступних висновків.

У кримінальному провадженні №0000297 від 21 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ухвалою суду від 22 квітня 2021 року призначено судовий розгляд, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України лише надійшло до суду. Оскільки, вказані кримінальні провадження перебувають на різних стадіях розгляду, а тому в даному випадку об`єднання кримінальних проваджень не сприятиме розгляду кримінальних провадженнь в розумні строки.

В той же час, в кримінальному провадженні за №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, ще не вирішувались питання про призначення підготовчого судового засідання, зокрема, питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Слід зазначити, що з аналізу норм КПК України вбачається, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття судом рішення про об`єднання матеріалів кількох кримінальних проваджень в одне, в разі виявлення вказаних у законі підстав для цього. Відтак, є достатні підстави вважати, що спільний розгляд вищевказаних кримінальних проваджень не є доцільним, оскільки таке об`єднання не забезпечить беззаперечне виконання вимог ст. 28 КПК України щодо розумних строків розгляду кримінального провадження та навпаки ускладнить їх повний та всебічний розгляд та потягне за собою затягування розгляду справи.

Крім того, при об`єднанні зазначених кримінальних проваджень, які знаходяться на різних стадіях судового розгляду, та їх спільний розгляд, на думку суду, призведе до затягування часу, що не сприятиме їх оперативному вирішенню та порушить права учасників судового розгляду на розгляд справи протягом розумного строку.

Також, як вбачається зі змісту обвинувальних актів щодо ОСОБА_3 , якими їй висунуто обвинувачення, діяння, описані в них, не пов`язані одне з одним одною доказовою базою, а тому не вбачається жодних перешкод для окремого розгляду зазначених кримінальних проваджень в суді, а навпаки окремий їх розгляд буде більш доцільним та оперативним.

Так, Постановою Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ №11 від 17 жовтня 2014 року, визначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади, а тому з метою забезпечення дотримання судами процесуальних строків розгляду, зокрема, кримінальних справ, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для об`єднання кримінального провадження №0000297 від 21 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та кримінального провадження №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, в одне, а тому вважає, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, яке надійшло до суду 07 травня 2021 року, слід передати керівнику апарату суду для вирішення питання про визначення судді згідно системи автоматизованого розподілу.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, обвинуваченій обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого завершується 15 травня 2021 року, суд приходить до переконання про необхідність зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При вирішенні даного питання суд враховує, що ОСОБА_3 є неодноразово судимою, а тому суд вважає, що остання може продовжувати займатися злочинною діяльністю.

З огляду на санкцію статті обвинувачення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може ухилятися від суду.

На думку суду вище перелічені ризики не відпали, продовжують існувати та виправдовують утримання обвинуваченої під вартою, як виключну міру запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 315, 334, 392, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

В об`єднанні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 21 лютого 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та кримінального провадження №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, яке надійшло до суду 07 травня 2021 року відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України (справа 607/8083/21) передати керівнику апарату суду для вирішення питання про визначення судді згідно системи автоматизованого розподілу.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000064 від 16 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 8 липня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1