Справа №463/6747/21
Провадження №1-кс/463/3999/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання. Просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді ОСОБА_4 від 26.03.2021 року на мобільний телефон марки «Iphone 11» в чорному латексному чехлі.
Вважає, що висновки слідчого судді, які містяться в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2021 року про накладення арешту на майно суперечать обставинам справи та не ґрунтуються на повному та всебічному незалежному дослідженні всіх істотних обставин справи, а відтак вважає таку ухвалу незаконною. Крім того ствердила, вказаний телефон належить саме їй а не її сину ОСОБА_5 , а тому дане майно підлягає поверненню законному володільцю, просить скасувати арешт майна
У судове засідання заявник не з`явилася, однак в матеріалах клопотання міститься її заява про розгляд клопотання у її відсутності та прохання задоволити вказане клопотання в повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином. На адресу суду надійшла заява в якій він просить слухати заяву без його участі та заперечує проти скасування арешту майна, оскільки таке має статус речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.
Вивчивши зяаву про скасування арешта майна та матеріали кримінального провадження, вважаю, що заява про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 26.03.2021 року було накладено арешт на майно включаючи і мобільний телефон марки «Iphone 11» в чорному латексному чехлі. Дана ухвала набрала законної сили.
Сама по собі незгода з ухвалою слідчого судді, яка набрала законної сили не може бути підставою для скасування такого арешту. Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання арештоване майно визнано речовим доказом у справі, дослідження яких може відбутися тільки на стадії судового розгляду. На даний час судом не досліджено зазначені речові докази та інші пов`язані з ними докази. За таких обставин вважаю неможливим зняття арешту з майна, яке визнано речовим доказом.
За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.
За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Розгляд кримінального провадження № 0000044 від 13.03.2021 року, на теперішній час не завершений, а саме провадження перебуває на стадії досудового розслідування і власником майна не доведено, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, крім того до матеріалів клопотання не додано жодних доказів того, що зазначений мобільний телефон належить саме заявнику ОСОБА_3 .
Обмеження можливості розпоряджатися та володіти майном носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.174,371-372 КПК України,
у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та передачу на відповідальне зберігання - відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1