ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/117/21
У Х В А Л А

"25" березня 2021 р. смт Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , (який приймає участь в судовому засіданні дистанційно) розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021, перевіривши надані матеріали,

В С Т А Н О В И В :
11.03.2021 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 в частині накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_1 .

Своє клопотання адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 належить автомобіль ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_1 . Вважає, що на теперішній час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту належного ОСОБА_5 автомобіля. ОСОБА_5 є єдиним законним власником вказаного транспортного засобу та керуючись принципом розумності процесуальних строків з метою недопущення безпідставного обмеження прав власника, адвокат просить суд скасувати арешт на вказаний автомобіль повністю.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав подане до суду клопотання, просив скасувати арешт та повернути автомобіль власнику на відповідальне зберігання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання адвоката ОСОБА_3 , оскільки на даний час в кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі дії та остаточного рішення по ньому не прийнято. Просив врахувати, що вказаний автомобіль є знаряддям злочину.

Суд, вислухавши учасників судового засідання і дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Положеннями частини першої ст. 174 КПК визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом становлено, що ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2021 клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000024, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, погоджене з прокурором, про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 3507, бензопилу марки «Stihl M 5230», металевий двадцяти міліметровий трос довжиною 8 метрів і попиляні дерева породи «Сосна» на шматки різної довжини та діаметру в кількості 81 штук, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , мешканка АДРЕСА_1 , яким фактично користується ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про наявність правових та фактичних підстав для арешту належного ОСОБА_5 автомобіля суд виходить з того, що 07.02.2021 розпочато кримінальне провадження № 0000024, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України за фактом того, що 06.02.2021 близько 13:00 до чергової частини надійшло повідомлення, що на території лісу який розташований біля с. Бабайківка Царичанського району, Дніпропетровської області невідома група осіб здійснює порубку дерев.

В судовому засіданні, в рамках наданих досудовим розслідуванням матеріалів, судом встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 України, а саме: незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Автомобіль марки ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , мешканкі АДРЕСА_1 .

Вказаний автомобіль марки ГАЗ 3507, відповідає ознакам зазначеним в статті 98 КПК України, як речового доказу в кримінальному провадженні, зокрема, встановлені обставини вказують на те, що він міг бути використані як знаряддя вчинення правопорушення, склад якого передбачений ч. 2 ст. 246 КК України.

На даний час досудове розслідування кримінального провадження № 0000024 триває півтора місяці та призначено судові експертизи і вчиняється ряд слідчих дій на виконання завдання кримінального провадження, а тому твердження адвокат про те, що відпала потреба в подальшому арешті належного ОСОБА_5 автомобіля безпідставні.

Аналізуючи встановлені досудовим розслідування обставини, про які повідомлено під час судового засідання, суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, які були підставою для попереднього застосування арешту автомобіля марки ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_1 , зокрема, можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження виявленого на місці вчинення кримінального правопорушення та вилученого до ВП автомобіля вразі його повернення власнику без проведення всіх необхідних слідчих дій.

Положеннями ст.96-1 КК України передбачена, спеціальна конфіскація, яка полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При цьому, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Щодо подальшої можливості застосування до автомобіля ГАЗ 3507, синього кольору, н/з НОМЕР_1 процедури спеціальної конфіскації, суд виходить з наступного.

З огляду на пояснення ОСОБА_7 згідно який останній вказує, що 06.02.2021 він на належному йому автомобілі ГАЗ, н/з НОМЕР_1 кузов синього кольору, перевозив належну йому деревину, твердження щодо відсутності у ОСОБА_5 поінформованості про спосіб використання ОСОБА_7 та правова підстава такого використання автомобіля підлягають перевірці правоохоронними органами в даному провадженні.

Таким чином, продовження існування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешту майна в даному випадку виправдане потребами кримінального провадження та спрямоване на реальне виконання завдання кримінального провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, 170-171, 309 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000024, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2021, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали буде оголошено 26.03.2021 року о 13:00 годині.

Суддя:ОСОБА_1