Справа № 509/1543/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000201 від 26.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городок Хмельницької області, українця за національністю, громадянина України, зареєстрованого місця проживання не має, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, освіта неповна загальна середня, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
27.02.2021 близько 21 години 00 хвилин, більш точного часу ні судом, ні досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, не маючи будь-яких прав на перебування на території сусіднього домоволодіння, яке облаштоване власником під зберігання майна та має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, шляхом пошкодження огорожі сітки «Рабиця», проник на територію домоволодіння своєї сусідки потерпілої ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де визначив об`єктом свого злочинного посягання дві чавунні батареї, що належать потерпілій ОСОБА_7 .
Реалізуючи загальну мету, охоплену єдиним злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення належних потерпілій ОСОБА_7 двох чавунних батарей, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що власниця житла відсутня та переконавшись, що його дії залишаються непоміченими, з-під будівлі літньої кухні таємно викрав одну чавунну батарею на 5 секцій, вартістю 250 гривень, та 28.02.2021 року близько 21 години 00 хвилин, шляхом вчинення тотожних діянь, таємно викрав другу чавунну батарею на 6 секцій, вартістю 300 гривень, належні потерпілій ОСОБА_7 . Викрадені дві чавунні батареї на 5 та на 6 секцій, обвинувачений ОСОБА_4 переніс на територію свого городу, де сховав під деревом, тобто розпорядився ними на власний розсуд.

Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 550 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у інше сховище.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, надавши показання, що вчинив кримінальне правопорушення при викладених вище обставинах, докази, що маються в матеріалах кримінального провадження не оспорює, як і не оспорює фактичні обставини вчиненого ним злочину.
У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, не позбавляти волі, дати шанс на виправлення.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду у її відсутність у зв`язку із зайнятістю на роботі, обставини справи та докази, які в ній, нею не оспорюються, не заперечує та визнає недоцільним досліджувати докази по справі.
За згодою учасників судового провадження, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням свідчень обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому, суд впевнився у правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_4 та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено обвинуваченому, учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Заслухавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази в частині характеризуючих матеріалів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину є встановленою і доведеною належними і допустимими доказами, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у інше сховище.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, зареєстрованого місця проживання не має, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має двох малолітніх дітей, на «Д» обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий 24.01.2019 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців 10 днів, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вчинення обвинуваченим умисного тяжкого злочин, позицію потерпілої, якою не заявлено цивільний позов, що свідчить про відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого, особу винного, його сімейний стан, зокрема наявність на утриманні двох малолітніх дітей, вчинення кримінального правопорушення лише з метою отримання коштів для сім`ї, наявність посередньої характеристики з постійного місця проживання, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України слід призначити у межах мінімальної санкції даної статті у виді позбавлення волі, та із застосуванням ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, так як, на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного виду покарання.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- дві чавунні батареї на 5 та на 6 секцій, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 слід повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 01.04.2021 року у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Речові докази після набрання вироком суду законної сили:
- дві чавунні батареї на 5 та на 6 секцій, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1