Справа №601/1158/21
Провадження № 1-кп/601/172/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 від 09 квітня 2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синівці Ланівецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126 -1 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 проживає в житловому будинку, що по АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_5 та трьома малолітніми дітьми: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку з чим, враховуючи ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь якій формі, а отже є суб`єктом кримінального правопорушення.
28 листопада 2020 року у ОСОБА_3 виник кримінально - протиправний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканість; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 28 листопада 2020 року по 30 березня 2021 року вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.
Зокрема, 28 листопада 2020 року ОСОБА_3 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, що могло завдати істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.
Також, 20 грудня 2020 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , під час чого висловлювався в її адресу нецензурними словами, внаслідок чого могла б бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 січня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адмістративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Також, 24 березня 2021 року близько 15 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виражалося в словесному залякуванні, особистій образі, чим могло бути заподіяно шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні адімістративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Також, 30 березня 2021 року близько 21 години ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання в житловому будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виражалося в словесному залякуванні, особистій образі, чим могло бути заподіяно шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.
Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 13 квітня 2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні адімістративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Також, 08 квітня 2021 року приблизно о 21 годині ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє в сім`ї психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , яке виражалося в словесному залякуванні, особистій образі, чим могло бути заподіяно шкоду психологічному чи фізичному здоров`ю потерпілої.
Зазначені дії призвели до психологічних стражлань, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_5 .
В результаті кримінально - протиправної діяльності ОСОБА_3 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин та заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданими їх Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в домашньому насильстві, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо власної дружини.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав повністю, підтвердив, що він дійсно неодноразово вчиняв психологічне насильство стосовно своєї дружини, запевнивши суд, що більше подібних правопорушень не вчинятиме, у чому щиро розкаюється.
За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставин, суд переконався у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняття процесуального рішення, суд кладе їх в основу вироку та приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, суд вважає доведеним умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, та кваліфікує їх за ст. 126-1 КК України.
З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень є призначення покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на термін близький до мінімального у межах санкції статті обвинувачення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує пом`якшуючі обставини: визнав вину, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується по місцю проживання, думку потерпілої, яка просить суворо не карати обвинуваченого, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, суд вважає, що обвинувачений може бути перевихований без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Дане покарання обвинуваченому на думку суду відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.349, 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляція на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча