Дата документу 07.07.2021 Справа № 554/6277/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000695 від 03.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 , у якому просив накласти арешт на автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження, користування, а також проведення ремонтних робіт. Місцем зберігання транспортного засобу визначити спеціальний майданчик ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул.Кременчуцька, 2В.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 03.07.2021 року, близько 00:50 год. водій автомобіля УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по автодорозі М03 «Київ-Харків-Довжанський» з боку м. Харків у напрямку до м. Киів у районі 342 км + 600 м не впорався із керуванням, змінив напрямок свого руху праворуч, допустив виїзд за межі проїзної частини із подальшим перекиданням ТЗ у кюветі. У результаті ДТП пасажир автомобіля УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КП «1 МКЛ ПМР» із діагнозом: ЗЧМТ, струс ГМ, нарощувальна рана тім`яною ділянки голови, алкогольне сп`яніння.

03.07.2021 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000695 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

03.07.2021 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди у районі 342 км автодороги М03 «Київ-Харків-Довжанський» було виявлено автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , котрий зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження), у результаті якого пасажир автомобіля отримав тілесні ушкодження. Транспортний засіб у результаті огляду було направлено на зберігання до спеціального майданчику ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька 2В.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
03.07.2021 року постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000695.

Згідно ст. ст. 168, 237 КПК України вилучений автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливити втрати слідів злочину.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказаний транспортний засіб, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу та задля збереженням слідової інформації, виникає необхідність арешту майна, тому, слідчий просить накласти арешт на вказаний автомобіль.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.Зазначив, що накладення арешту необхідно для проведення експертних дій, після проведення експертизи автомобіль буде повернуто власнику.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні з приводу задоволення клопотання заперечувала. Зазначила, що їй відомо про отримання пасажиром автомобіля середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Просила відмовити в задоволенні клопотання та передати їй транспортний засіб.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що у провадженні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000695 від 03.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчим доведено, що автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.07.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.07.2021 року автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 03.07.2021 року автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000695 від 03.07.2021 року.

Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу та задля збереженням слідової інформації.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину, у кримінальному провадженні переконливими.

Однак, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, прийнявши до уваги, що злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України відноситься до категорії необережних, особа, яка керувала транспортним засобом, не чинить перешкод слідству на стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню - наклавши арешт на майно у виді заборони відчуження та розпорядження автомобілем УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 174,309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого ВРЗСТ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000695 від 03.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль УАЗ 31514, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження та проведення ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1