Справа №:755/6822/19
Провадження №: 1-кп/755/275/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 законного представника обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у закритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
у судовому засіданні суд поставив на обговорення питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
При обговоренні питання прокурор вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 мотивуючи тим, що ризики, які були при обранні запобіжного заходу передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.
Захисник ОСОБА_7 заперечила проти продовження строку тримання під вартою, зазначила, що ОСОБА_5 перебуває під вартою вже рік, усвідомив свій вчинок, висновки зробив. Додала, що потерпілий по справі допитаний, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання та зацікавлений в закінченні розгляду справи. Просила суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 підтримала думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника, запевнив суд, що усвідомив свій вчинок, висновки зробив. Повідомив, що у нього хвора мати та дідусь, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт та запевнив, що буде з`являтись до суду за викликом.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 09 травня 2021 року, по справі триває судове слідство, а тому суд повинен вирішити питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться під вартою вже досить тривалий час, а саме, - з 24 грудня 2019 року, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що перебування ОСОБА_5 в умовах ізоляції на протязі тривалого часу є на даний час необґрунтованим, а тому відносно нього потрібно змінити запобіжний захід, та призначити запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Разом з тим, в клопотанні прокурора відсутні обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховуються дані про його особу, який вчинив інкриміноване діяння будучи неповнолітнім, має постійне місце проживання, стан його здоров`я, психологічний стан, міцність соціальних зв`язків, приходжу до висновку, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню є недоцільним, оскільки прокурором у супереч ст. 194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
При цьому, суд враховує положення ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Ризик впливу на потерпілого відсутній, оскільки він допитаний в судовому засіданні.

Крім іншого, слід в справі ЄСПЛ «Манчіні проти Італії», зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції. Тобто цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою.

Обираючи більш м`який запобіжний захід суд виходить з наступного: даних які б підтверджували неналежну поведінку обвинуваченого у цьому судовому засіданні стороною обвинувачення не надано, обвинувачений проживає з матір`ю, має постійне місце проживання та може бути проконтрольований відповідними правоохоронними органами.

Цілодобовий домашній арешт на думку суду на даному етапі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки є не менш суворим чим тримання під вартою, а тому мінімізує ризики передбачені кримінально процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 331, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 05 липня 2021 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на ОСОБА_5 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Голосіївському УП ГУНП у м. Києві.
Контроль за виконання покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .
Зобов`язати Голосіївське УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя