Справа № 498/437/20
Провадження по справі № 1-кп/498/15/21
30 березня 2021 року смт.Велика Михайлівка Одеська область
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, відповідно ст.89 КК України, несудимого,
у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,
В лютому 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, добре розуміючи порядок перетину державного кордону України, організував діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України та шляхом поширення інформації, почав підшукувати осіб, яких необхідно переправити через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України.
Так, 28.02.2020 року, приблизно о 13.00 годині обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на вул..Преображенська м.Одеси, діючи умисно з корисливих мотивів, запропонував ОСОБА_6 незаконно переправити його через державний кордон України та призначив зустріч для обговорення організаційних питань з цього приводу.
07.04.2020 року приблизно о 15.19 годині, перебуваючи на АДРЕСА_2 , під час зустрічі з ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, запропонував останньому за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США незаконно переправити його через державний кордон України на територію Республіки Молдова, поза встановленими пунктами пропуску та без відповідних документів.
Далі, 11.04.2020 року, приблизно о 6.39 годині обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, згідно раніше розробленого детального плану, зустрівся із ОСОБА_6 та оримав від нього за незаконне переправлення через державний кордон України аванс у розмірі 300 доларів США, що станом на 11.04.2020 року згідно курсу НБУ складає 8143,77 грн. Другу частину винагороди за незаконне переправлення через державний кордон України у розмірі 200 доларів США, що станом на 11.04.2020 року згідно курсу НБУ складає 5429,18 грн. ОСОБА_6 повинен був передати ОСОБА_4 , після незаконного перетину державного кордону.
Надалі, обвинувачений ОСОБА_4 11.04.2020 року, приблизно о 06.45 год. здійснив посадку ОСОБА_6 до автомобілю марки BMW, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , якого ОСОБА_4 заздалегідь найняв за 2000 грн. як водія та який не був обізнаний про злочинний намір щодо незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України. Одразу після цього водій ОСОБА_7 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 розпочав перевезення останнього та ОСОБА_6 до вказаного ОСОБА_4 місця с.Кардамичеве Великомихайлівського району Одеської області, біля якого обвинувачений ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, планував здійснити незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив суду, що працював в магазині АДРЕСА_3 охоронцем. 01-02 березня 2020 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_8 , з яким вони раніше разом працювали і сказав, що є особа, яку треба переправити через кордон України. На що він погодився. Знайомий ОСОБА_9 дав йому номер телефону ОСОБА_6 , з яким вони зустрілися, поспілкувалися. Під час розмови він сказав ОСОБА_6 , що його послуги будуть коштувати 800 доларів США, але ОСОБА_6 сказав, що дасть 500 доларів США, на що він погодився. Вранці 11.04.2020 року ОСОБА_6 дав йому 300 доларів США, він зателефонував своєму другу ОСОБА_7 , сказав йому, що потрібно завезти його в село, за 2000 гривень він погодився. ОСОБА_7 на автомобілі приїхав до магазину, вони з ОСОБА_6 сіли в автомобіль і поїхали в напрямку с.Кардамичеве. Заїхали розміняли 100 доларів США, щоб розрахуватись з водієм, заїхали на заправку, по дорозі купили пиво. На перехресті с.Кардамичеве та с.Гірське Великомихайлівського району Одеської області їх зупинили працівники СБУ. Він нікого не збирався переводити через кордон, а тільки мав показати, так як знав дорогу до кордону і думав, що у ОСОБА_6 є документи для перетину кордону.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив, що він є громадянином Республіки Молдова, зареєстрований на території Р.Молдови, паспорт отримав 20.06.2020 року, приблизно рік потому при розмові зі своїм знайомим ОСОБА_10 , сказав йому, що у нього проблеми з документами (втрачені) і йому потрібно нелегально потрапити на територію Молдови для їх відновлення. На що ОСОБА_11 сказав, що у нього є знайомий ОСОБА_12 , який може допомогти з перетином кордону України поза пунктами пропуску. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_4 та домовився про його зустріч з ОСОБА_4 на наступному тижні. Зустріч відбулась в м.Одеса на вулиці Велика чи Мала Арнаутська в середині дня. Під час розмови він пояснив ситуацію, ОСОБА_4 сказав, що зможе допомогти с перетином кордону України поза межами пункту пропуску за 500 доларів США. Він відповів, що подумає та через тиждень зателефонував і сказав, що згоден. Через пару днів вранці зустрілися, він дав 300 доларів США, коли везли його автомобілем BMW. ОСОБА_4 сидів на пасажирському сидінні, водій за кермом, а він на задньому сидінні. Їхали приблизно 1 годину, по дорозі їх зупинили працівники поліції та затримали. ОСОБА_4 сказав, що вже поблизу кордону в під`їжджають до місця його перетину. Решту коштів не встиг віддати, так як домовлялись, що він їх віддасть ОСОБА_4 після того як вони разом з ним перетнуть кордон біля водонапірної башти на території Республіки Молдова (мабуть в с.Виноградівка). ОСОБА_4 говорив йому, щоб перетнути кордон потрібно було ще іти 1,5 2 км. Паспорт громадянина Молдови втратив ще років 9 назад. З приводу втрати паспорта в правоохоронні органи не звертався. Гроші дали з поліції 500 доларів США за 1-2 дні до події (купюрами по 100 доларів США).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_4 працював з його знайомим ОСОБА_13 в одному магазині. Весною 2020 року він підробляв таксистом, так як тимчасово був без роботи. Йому зателефонував ОСОБА_13 та сказав, що його знайомого потрібно відвезти до Великомихайлівського району Одеської області, на що він погодився. ОСОБА_13 дав йому номер телефона ОСОБА_4 , він зателефонував йому, підїхав до магазину, домовились про суму 1800-2000 грн. з`їздити до Великомихайлівського району Одеської області трохи почекати, хвилин 30, так як ОСОБА_4 проведе чоловіка до таможні, а потім назад у місто. Зранку о 8.00 годині 11.04.2020 року він приїхав до ОСОБА_4 , з ним була ще одна особа. Зразу з ним ОСОБА_4 розрахувався після обміну в обміннику. За с.Кучурган зупинилися, взяли кофе, їжу та поїхали далі. В районі с.Степанівка його зупинили патрульні, перевірили його документи, попросили відкрити багажник, а потім було проведено затримання працівниками СБУ. Він поїхав зі слідчим в м.Одесу в Шевченківське РВ де його допитали працівники СБУ, ніякого фізичного насилля до них не застосовувалось. Інших слідчих дій з ним не проводили.
Крім показів обвинуваченого та часткового визнання ним своєї вини, показів свідків, його вина також підтверджується:
- заявою ОСОБА_6 від 23.03.2020 року про згоду на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно нього;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.03.2020 року;
- заявою ОСОБА_6 від 09.04.2020 року про добровільний огляд слідчим його телефону;
- протоколом огляду речових доказів від 09.04.2020 року;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 11.04.2020 року, з оптичним носієм інформації флеш накопичувач, на якому знаходиться відеозапис із протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 від 11.04.2020 року;
- постановою про визнання речовими доказами та приєднання предметів до справи як речових доказів від 11.04.2020 року;
- протоколом огляду місця події від 11.04.2020 року;
- стенограмою з оптичним носієм інформації, на якому знаходиться відеозапис із огляду місця події від 11.04.2020 року, обшуку ТЗ від 11.04.2020 року;
- постановою про визнання речовими доказами та приєднання предметів до справи як речових доказів від 11.04.2020 року;
- протоколом обшуку від 11.04.2020 року;
- постановою про визнання речовими доказами та приєднання предметів до справи як речових доказів від 11.04.2020 року;
- постанова про визначення місце зберігання речових доказів від 11.04.2020 року;
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2020 року;
- описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 23.04.2020 року;
- протоколом огляду речових доказів від 15.04.2020 року;
- постановою про передачу речових доказів до камери схову та зберігання від 20.05.2020 року;
- протоколом від 24.04.2020 року про результати контролю за вчиненням злочину;
- протоколом огляду, ідентифікації та помітки грошових коштів з додатком ксерокопії купюр від 10.04.2020 року;
- протоколом огляду та вручення грошових коштів з додатком ксерокопії купюр від 10.04.2020 року;
- рапортом старшого оперуповноваженого 3 відділу ГВ БКОЗ УСБ України в Одеській області капітана ОСОБА_14 від 16.03.2020 року.
Відеозаписами, що підтверджуються:
- протоколом від 18 березня 2020 року з диском (DVD-R №65/4/52-317 від 03.03.2020 року) за результатами проведення оперативно-розшукового заходу за оперативно-розшуковою справою №3787 від 30.09.2019 року.
При кваліфікації дій обвинуваченого, суд враховує, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, характеризується діянням у виді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також в організації, керівництві, сприянні (наданням порад, вказівок, засобів або усуненням перешкод) незаконному переправленню осіб через державний кордон України, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів.
Переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його. Тому вчинений ними злочин є закінченим в момент, коли виконано відповідні дії: організаційні дії по переправленню осіб через державний кордон України, дії по керівництву таким переправленням, надані необхідні поради, вказівки чи засоби для незаконного перетинання державного кордону України іншими особами або усунені відповідні перешкоди для цього, незалежно від того, чи фактично опинились особи, яких вони переправляють через державний кордон України, за межами України.
З суб`єктивної сторони цей злочин може бути вчинено тільки умисно, оскільки особа, яка переправляє інших осіб через кордон, завідомо усвідомлює протиправність та безпідставність такого перетинання.
Суд оцінивши показання свідків у сукупності із іншими доказами, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими й у своїй сукупності доповнюють один одного, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його дії суд кваліфікує за ч.3 ст.332 КК України, як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами та вказівками, вчинених з корисливих мотивів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , керуючись ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше, згідно ст.89 КК України, не судимий.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.
Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
За змістом ч. 2 ст. 52 КК України додатковими покараннями є в т.ч. конфіскація майна, яка згідно з ч. 2 ст. 59 КК України встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
За таких обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції частини цієї статті у мінімальному розмірі з конфіскацією майна, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки вважає, що виправлення і перевиховання його можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Також суд вважає, що ОСОБА_4 не може бути призначено додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Так, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що відповідно до ст. 55 КК позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.
У судовому засіданні встановлено, що вчинення даного злочину ОСОБА_4 не пов`язане з його діяльністю чи займаною посадою, а відтак додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади чи займатися певною діяльністю не призначається.
Згідно ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 653,80 грн.
Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України.
Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна, яке належить йому на праві власності.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави на залучення експертів в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Строк покарання засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання з 11 квітня 2020 року.
Запобіжний захід, засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.
Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті:
- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_15 від 14 квітня 2020 року (справа №947/8262/20, провадження №1-кс/947/4113/20);
- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_15 від 14 квітня 2020 року (справа №947/8262/20, провадження №1-кс/947/4114/20);
- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_15 від 14 квітня 2020 року (справа №947/8262/20, провадження №1-кс/947/4115/20) у виді арешту майна - скасувати.
Речові докази: кишеньковий ніж «PLACK HAWK», загальною довжиною 235мм, який вилучено до спец.пакету №7043811; мобільний телефон марки «Мейзу 7» з сім картами № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які вилучено до спец.пакету №7043810; дві пачки цигарок «Розманс», блок зарядного пристрою зі шнурем, чотири купюри номіналом 1 гривня, п`ять купюр номіналом 10 гривень, одну купюру номіналом 50 гривень, дві купюри номіналом 200 гривень, 7 монет, довідку з місця роботи, запальничку, гаманець коричневого кольору, 2 ключів з брелком, які вилучено до спец.пакету №7043812, що знаходяться на зберіганні у камері схову відділення №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, що розташоване за адресою: Одеська область Великомихайлівський район смт.Велика Михайлівка вул.Ватутіна, 45, відповідно до чинного законодавства повернути засудженому ОСОБА_4 .
Речові докази: грошову купюру 100 доларів США з №LF33745495C, яка вилучена до спец.пакету №7043760; грошову купюру 100 доларів США з №LF33745669C, яка вилучена до спец.пакету №7043760; грошову купюру 100 доларів США з №LF33745670C, грошову купюру 100 доларів США з №LF33745500C, які вилучені до спец.пакету №7043814; 1 купюру номіналом 200 грн. з №КИ3985240, 1 купюру номіналом 200 грн. з №СД2636285, 1 купюру номіналом 200грн. з №СГ5929398, 1 купюру номіналом 200 грн. з №УЛ7281021, 1 купюру номіналом 200 грн. з №СД8822367, які вилучені до спец.пакету №7043813 повернути Управлінню СБ України в Одеській області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд, а засудженим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1