Справа № 932/4850/21
Провадження № 1-кс/932/2543/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000832 від 17.06.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ
22.06.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого дізнавач просить накласти арешт на майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання дізнавач указує, що сектором дізнання ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 40000832, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 16.06.2021 до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від інспектора УПП в Дніпропетровській області ДПП, про те, що 16.06.2021 приблизно о 12 год. 07 хв., під час патрулюванні Шевченківського району м. Дніпра за адресою:

м. Дніпро, бульвар Зоряний, біля буд. 1А було зупинено транспортний засіб марки «Opel» модель «Vectra» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала співробітникам поліції для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , що має ознаки підробки, а саме: нерівномірний розподіл барвника під час персоналізації на даному бланку, що належить до різних періодів персоналізації та піддають сумніву достовірність та оригінальність даного документу, текст бланку, що містить дані про номерний знак, власника та адресу прописки а також серію та номер свідоцтва про реєстрацію, пропечатано поверх захисної плівки бланку, що не відповідає технології виготовлення, а також державний номерний знак належить іншому транспортному засобу.

Відомості про дану подію внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.06.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача від 17.06.2021 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом, приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Сторона обвинувачення вважає, що вищевказане майно має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування злочину, тому просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

У судове засідання дізнавач не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності. Клопотання підтримує у повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу за його відсутності. Проти клопотання не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. другого частини першої ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 від 17.06.2021 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 358 КК України.
17.06.2021 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вказане посвідчення водія може бути використано, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою збереження даного речового доказу, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1