СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/564/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2020 за № 0004250, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, яка здобула середню спеціальну освіту, заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

сторони кримінального провадження:
прокурори ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_3 , знаходитись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , 08.11.2020 о 21 год. 56 хв., за допомогою свого мобільного телефону марки «Alcatel» та абонентного номеру оператору мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_1 , який використовує у своїй діяльності, по спец лінії «102» до Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомила про замінування нею житлового будинку за вказаною адресою, а також розташованих біля нього транспортних засобів, усвідомлюючи при цьому те, що дане повідомлення може призвести до порушення нормального функціонування органу державної влади, обмежить право громадян у безперешкодному пересуванні вказаною ділянкою місцевості.
Неправдиве повідомлення про замінування вказаного об`єкту власностіДержави, ОСОБА_3 , призвело до порушення нормального функціонування органу державної влади Головного управління Національної поліції у м. Києві, а також заподіяно збитків у зв`язку із залученням сил та засобів на відпрацювання вказаного повідомлення та порушено право громадян у безперешкодному пересуванні вказаною ділянкою місцевості.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 27.11.2020, яка укладена між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 472 КПК України.
Відповідно до умов даної угоди прокурор та обвинувачена за участю захисника дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації, а саме: ч. 1 ст. 259 КК України, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та застосування ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченій ОСОБА_3 , в угоді зазначено дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК та КК України.
Обвинувачена та його захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що вона відповідає вимогам КК та КПК України.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином.
У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що вона повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію її дій, згодна з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання. Зобов`язується у повному обсязі виконати обов`язки, взяті за угодою.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою за участю захисника, її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 259 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 .
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Також суд враховуючи положення ст. 76 КК України вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 373, 374, 376, 472, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.11.2020, укладену між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- два DVD-R диски, які долучені до матеріалів кримінального провадження, - залишити на зберіганні у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон марки «Alcatel» з сім-картою абонентного номеру оператору мобільного зв`язку «Vodafone» НОМЕР_1 , який переданий до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути належному володільцю ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1