ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/333/21 Справа № 711/8789/20 Категорія: ч.2 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2021 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2021 року включно, -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_8 і ОСОБА_9 висунуто обвинувачення у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень.

До кожного із обвинувачених застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на строк до 18.04.2021 р. Суд не зміг дослідити усі докази до закінчення строку тримання обвинувачених під вартою, тому змушений відкласти судовий розгляд.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, посилаючись на ризики того, що обвинувачені під тягарем можливої відповідальності можуть ухилитись від суду, а також незаконно вплинути на свідків і потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_9 і його захисник адвокат ОСОБА_10 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора і застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у клопотанні, а належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , який хворіє на ряд захворювань, забезпечить інший запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 і його захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи тим, що прокурор не довів наявність ризиків, а лише перерахував їх. Потерпілі у кримінальному провадженні дали показання суду і обвинувачений не може жодним чином вплинути на них.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2021 року, клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2021 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 24.03.2021 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в який просить:

Скасувати ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 24.03.2021року про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає до скасування.

Вказує, що суд першої інстанції порушив права його підзахисного та виніс ухвалу з істотними порушеннями норм КПК України.

Додає, що при розгляді клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченій не в змозі гарантувати його належну поведінку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, неодноразово судимий, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такого запобіжного заходу із визначенням строку. Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, в обвинувальному акті містяться дані про те, що обвинувачений неодноразово визнавався винними у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти власності, що доводить ризик того, що він схильні до кримінальних правопорушень. Також, відносно ОСОБА_8 у іншому кримінальному провадженні винесено обвинувальний вирок за вчинення аналогічного злочину, який не набрав законної сили, але цим вироком до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Також на думку колегії суддів, оскільки існують обґрунтовані підозри у вчиненні цією особою кримінального правопорушення, а також ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо продовження запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.03.2021 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -