Справа № 947/9253/21
Провадження № 1-кп/947/670/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 03.03.2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 07.10.2020 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 185, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 місяців арешту, покарання відбув повністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, 03.03.2021 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, перебуваючи у приміщенні ТЦ «Вузовський» ООО «Таврия-В», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стелажів вказаного магазину наступний товар: кліщі переставні марки «Сталь», вартістю 171 гривень 29 копійок, плоскогубці марки «Сталь» в кількості 2 шт., вартістю 88 гривень 36 копійок за одиницю, кліщі зажимні марки «Сталь» в кількості 2 шт., вартістю 81 гривня 06 копійок за одиницю, а всього на суму 510 гривень 12 копійок, які поклав до карману своєї куртки в якій був одягнений.

Далі, ОСОБА_4 з викраденим прийшов касову зону, не пред`явивши його касиру, та в подальшому мав намір розпорядитись зазначеним майном на власний розсуд, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину при виході з нього.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, зазначивши, що 03.03.2021 року приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Таврия» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140/1, викрав зі стелажів вказаного магазину наступний товар: кліщі, плоскогубці, які поклав до карману своєї куртки, після чого пройшов до касової зони, де був затриманий працівниками магазину. Обвинувачений зазначив, що у скоєному щиро розкаюється.

Від представника потерпілого надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, зокрема: письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та матеріалів, дослідження яких є необхідним для вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 368 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в повному обсязі доведена, а відтак дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, характеризуючи обвинуваченого матеріали, відповідно до яких останній офіційно не працює, раніше судимий.
Разом з тим, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та знижають ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, беручи до уваги, що обвинувачений на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, суд дійшов висновку, що обвинувачений не є суспільно небезпечною особою, яка потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, а тому суд вважає, що по відношенню до обвинуваченого є доцільним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Ухвалою слідчого судді Київского районного суду м. Одеси від 17.03.2021 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. До набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме кліщі переставні 1 шт., плоскогубці 2 шт., кліщі зажимні 2 шт., які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого вважати повернутими за належністю потерпілому.

Речові докази, а саме DVD-R диск марки «AVN» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1