Дата документу 15.03.2021 Справа № 554/1627/21
Провадження № 1-кс/554/3886/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, в якій просила скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказала, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 21.12.2020 року закрито кримінальне провадження №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Заявник вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, є незаконною, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Так, слідчий в оскаржуваній постанові зазначив, що потерпілою ОСОБА_3 не надано доказів щодо завдання їй шкоди у розмірі 105100 гривень, що є необхідною сумою шкоди для настання відповідальності за ч.2 ст.364 КК України. Натомість, слідчим не враховано положення ст.91 КПК України та те, що обов`язок доказування обставин кримінального правопорушення, відповідно до ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Крім того, із постанови слідчого від 21.12.2020 року вбачається, що майно, яке було предметом злочину, наразі знаходиться у громадянки ОСОБА_5 . Між тим, слідчий взагалі не встановив факт перебування даного майна в цієї особи та не провів товарознавчу експертизу для визначення його вартості.

Згідно доручення слідчого ОСОБА_4 , начальнику Харківського УВБ доручено з`ясувати на підставі яких документів ОСОБА_5 передано майно, яке знаходилось в автомобілі МАН д.н. НОМЕР_1 . Між тим це питання залишилось нез`ясованим. Таким чином, існує неспростовний факт того, що працівником поліції, а саме слідчим ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.365 та ч.1 ст.367 КК України.

Також, заявник вважає, що слідчий ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.365 КК України, оскільки будь-яких процесуальних документів з приводу вилучення майна, яке знаходилось у вантажному автомобілі, вказаним слідчим не складалось та їх копії заявнику не вручались. Проте, слідчий ОСОБА_4 у своїй постанові взагалі не надала вказаним обставинам жодної правової оцінки та відтінила роль слідчого ОСОБА_7 , обмежившись лише наведенням його показів.

В оскаржуваній постанові міститься висновок про те, що в діях посадових осіб Харківської місцевої прокуратури №6 відсутні об`єктивна сторона злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.364, ч.1 ст.382, ч.1 ст.367 КК України. Тоді як, в поданій заяві ОСОБА_3 взагалі ці факти не були викладені, про жодну з таких осіб мова не йде і в постанові слідчого.

У судове засідання заявник не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду скарги. Адвокат ОСОБА_8 подав письмове клопотання про розгляд скарги у відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та адвоката.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000838 від 16.06.2020 року, суд вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 21.12.2020 року закрито кримінальне провадження №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні слідчих Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України (а.с.6-9 постанова) .

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, постанова слідчого є недостатньо мотивованою і при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не дотримано вимоги ст.284 КПК України, ст. 55 КПК України та не були перевірені всі вказані у скарзі обставини, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення. Зокрема, слідчий в постанові вирішив питання, яке взагалі не піднімалось в заяві ОСОБА_3 , а саме: про дії посадових осіб Харківської місцевої прокуратури №6, констатувавши, що в їх діях відсутня об`єктивна сторона складу злочинів, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.364, ч.1 ст.382, ч.1 ст.367 КК України.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим фактично не перевірено в повній мірі обставин, на які заявник посилається в своїй скарзі, зокрема: щодо завдання їй шкоди; не встановлено факту перебування майна у ОСОБА_5 та не проведено товарознавчу експертизу для визначення його вартості; не виконано доручення слідчого ОСОБА_4 начальником Харківського УВБ щодо з`ясування на підставі яких документів ОСОБА_5 передано майно, яке знаходилось в автомобілі МАН д.н. НОМЕР_1 ; не надано правової оцінки дій слідчого ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим не були належним чином перевірені доводи, викладені в заяві про злочин, не було надано їм оцінку, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

Зазначені вище недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Таким чином, слідчим не було процесуально здійснено заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст. 91-94 КПК України, за таких обставин суд вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити. Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 21.12.2020 року про закриття кримінального провадження №0000838 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - скасувати.

Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1