Справа № 347/805/21
Провадження № 1-кс/347/239/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 від 28.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000042 від 28.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Із клопотання вбачається, що 28.04.2021 року до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла протокол-заява про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який повідомив, що 28.04.2021 року протягом часу з 02.00 години по 07.00 годину, невідома особа, переслідуючи корисливий мотив, таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла у дверках водія автомобіля марки «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на узбіччі дороги по вул. А.Павлик в м.Косів Косівської міської територіальної громади, звідки таємно викрала авто магнітолу, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду.
З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, заступником начальника слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_3 , у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з безпосереднім переслідуванням особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, 28.04.2021 за адресою місто Косів вулиця Анни Павлик, Івано-Франківської області, було проведено огляд місця події, а саме припаркованого на узбіччі дороги автомобіля марки «Nissan» моделі «Sunny», 1988 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_2 , та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , без ухвали слідчого судді, з дотриманням, вимог ст.233 КПК України, де за результатом проведеного огляду із застосуванням технічних і спеціальних засобів фіксації, було виявлено та вилучено: 6 (шість) слідів пальців рук, камінь овальної форми, та автомагнітолу чорного кольору із маркуванням «BT/FM/USB/MICROSD/MP3/WMA PLAYER» моделі 8506 ВТ.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити повністю та накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні з метою їх збереження та проведення відповідних судових експертиз.

Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув. До початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання не заперечує. За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності володільця речового доказу ОСОБА_5 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.4), копію протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 28.04.2021 року (а.с.5), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6), копію заяви про дозвіл на проведення обшуку (а.с.7), копію протоколу огляду місця події 28.04.2021 року (а.с.8-10), копію постанови про визнання речовим доказом від 28.04.2021 року (а.с.11), суд вбачає підстави для задоволення даного клопотання.

Суд вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказані в клопотанні речі мають значення речових доказів в межах кримінального провадження №0000042 від 28.04.2021 року, а тому, з метою їх збереження як доказів та предметів дослідження під час проведення відповідних експертиз, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речових доказів та забезпечення проведення необхідних судових експертиз, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме: 6 (шість) слідів пальців рук, камінь овальної форми, та автомагнітолу чорного кольору із маркуванням «BT/FM/USB/MICROSD/MP3/WMA PLAYER» моделі 8506 ВТ з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Арешт може бути скасовано в порядку ст.174 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1