Провадження № 1-кс/752/3506/21
У Х В А Л А

22 квітня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.03.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364, ч.3 ст.368 КК України.
У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль «Mersedes-Benz ML500, 4-matic», кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності TOB «Футбольний клуб «Динамо Київ» (код ), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні;на автомобіль «Mersedes-Benz ML500,4 matic»,кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , що перебуває у власності ТОВ «Футбольний клуб «Динамо Київ» (), із забороною у користуванні, розпорядженні та відчуженні.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, приходить до висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. ст. 170, 171, 172 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно п.3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У порушення зазначених вимог закону у клопотанні не зазначено мети накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та не викладено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
При дослідженні матеріалів клопотання, слідчим суддею встановлено, що в клопотанні поставлено питання про накладення арешту на майно, на яке в лютому 2017 року ухвалою слідчого судді Печерського району міста Києва вже накладено арешт.
Крім того, вступна та описова частини поданого прокурором клопотання містить розбіжності в номері провадження кримінального правопорушення відомості про яке внесені до ЄРДР, дати внесення, а також кваліфікації вказаного кримінального правопорушення.
Згідно з ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Оскільки в клопотанні прокурора не зазначено відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна воно підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.3 ст.368 КК України, повернути прокурору другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1