Кримінальне провадження №629/3660/21
Номер провадження 1-кп/629/342/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 03.10.1997р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ст.ст. 94, 140 ч. 2, 193 ч. 3, 42 ч. 1 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі,
2) 10.06.2003р. вироком Кегичівського районного суду Харківської області за ст.ст. 186 ч. 3, 71 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі;
3) 16.12.2003р. вироком Іллічевського районного суду м. Маріуполя Донецької області за ст.ст. 190 ч. 2, 70 ч. 4, 71 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі;
4) 14.07.2011р. вироком Первомайського міскрайонного суду Харківської області за ст. 122 ч. 1 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
5) 03.04.2014р. вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;
6) 21.04.2015р. вироком Київського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;
7) 05.10.2017р. вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;
8 ) 25.05.2018р. вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13.06.2019р. вирок змінено та перекваліфіковано дії обвинуваченого зі ст. 357 ч. 3 КК України на ст. 357 ч. 1 КК України, обвинувачений вважається засудженим за ст. 357 ч. 1 КК України до 2 років обмеження волі, за ст. 185 ч. 2 КК України - до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим засудженим до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання до вказаного покарання частково приєднано покарання за вироком від 05.10.2017р. та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого з місць позбавлення волі за відбуттям покарання 06.12.2019р.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
08.11.2020 року близько 17-00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить його знайомій ОСОБА_6 , де він протягом кількох днів знаходився в гостях. Перебуваючи у вказаній квартирі, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне викрадення телевізору марки «Sony Bravia» KLV-32BX300, який знаходився в цій квартирі та належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливого мотиву та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, виражений у викраденні чужого майна, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди потерпілому, скориставшись відсутністю в квартирі її власника та сторонніх осіб, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу таємно викрав вище вказаний телевізор марки «Sony Bravia» KLV-32ВХ300 вартістю 3751 грн. Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3751 гривні.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, положення ст. 349 КПК України їй роз`яснені.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно 08.11.2020 року близько 17-00 год., знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав телевізор марки «Sony Bravia» при зазначених обставинах. Щиросердно розкаявся у скоєному ним кримінальному правопорушенні.
Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, доказів щодо витрат по кримінальному провадженню,при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв нетяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, неодружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є високим, ризик небезпеки для суспільства дуже високий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд дійшов висновку про те, що його подальше перевиховання та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе тільки в умовах реального відбування покарання та призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України судом не встановлено.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Згідно ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Залишити ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому відраховувати з дня фактичного затримання його правоохоронними органами, а саме з 02.07.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/3140-ТВ від 15.02.2021 року у розмірі 653 грн. 80 коп. (отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету - інші надходження).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1