Справа № 357/4386/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за №0000491, внесеному до ЄРДР 03.04.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Володарка Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
03.04.2021 року приблизно о 10 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку № 33 по вул. Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, використовуючи свій особистий мобільний телефон «Huawei», зателефонувала на мобільний номер « НОМЕР_1 » та здійснила замовлення наркотичного засобу «метадон», у невстановленої проведеним досудовим розслідуванням (дізнанням) особи, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження.
В подальшому ОСОБА_3 перерахувала грошові кошти у сумі 280 гривень через термінал на розрахунковий рахунок, номер якого в ході проведення досудового розслідування (дізнання) встановити не вдалося.
Після отримання грошових коштів, невстановленою досудовим розслідуванням особою здійснено телефонний дзвінок з мобільного номеру « НОМЕР_1 » та повідомлено ОСОБА_3 про місце отримання наркотичного засобу «метадону», а саме у поштовій скриньці під номером АДРЕСА_3 .
В подальшому, ОСОБА_3 , приблизно об 11 годині прийшла до поштової скриньки під номером АДРЕСА_3 та незаконно придбала дістала один паперовий згорток із вищевказаної поштової скриньки, в середині якого знаходився ще один згорток з полімерного матеріалу чорного кольору та маючи в минулому досвід вживання наркотичних засобів, в тому числі й метадону, визначила за зовнішнім виглядом, що вказана речовина є наркотичним засобом та положила його до лівої кишені куртки, в яку вона була одягнена, де почала незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
Після цього, 03.04.2021 об 11 годині 10 хвилин, поблизу будинку № 6 по вул. Турчанінова в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_3 затримано працівниками поліції за підозрою у зберіганні заборонених в обігу речовин та під час особистого обшуку останньої, в присутності понятих, виявлено та вилучено працівниками поліції із зовнішньої лівої кишені куртки, в яку вона була одягнена, паперовий згорток, в середині якого знаходився ще один згорток з полімерного матеріалу чорного кольору, в середині якого містився згорток з фольги з кристалоподібною речовиною білого кольору, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено «метадон», маса метадону у речовині становить 0,088 г, яку ОСОБА_3 , умисно, незаконно придбала та зберігала при собі для особистого вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
У підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену 17.05.2021 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.
За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, узгоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
При цьому обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.
ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального проступку, погодилася з встановленими обставинами. Також просила затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети, який, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Захисник всудовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Обвинувачена просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченої, яка має постійне місце реєстрації, посередньо характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

З урахуванням тяжкості вчиненого проступку, даних про особу обвинуваченої, можливості виправлення її без ізоляції від суспільства, вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_3 , при укладенні угоди ст. 75 КК України, і звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1307,60 грн.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 17.05.2021 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.05.2021 року покарання - 2 роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.
На підставі пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.
Речові докази:
- паперовий згорток із вмістом чорного згортку, який запакований до спеціального пакету №2515618, який та переданий на зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;
- мобільний телефон "Huawei", який переданий на відповідальне зверігання ОСОБА_3 , залишити у останньої як у власника майна.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1