Справа № 138/1452/21
Провадження №11-кп/801/830/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, середньою спеціальною освітою, до засудження непрацюючого, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.02.2015 року Артемівським міським судом Донецької області за ст.414 ч.1 КК України (2001 року) до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
по даній справі 13.09.2016 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ст.121 ч.2 КК України (2001 року) до 7 років позбавлення волі, ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2021 року зараховано в строк попереднього ув`язнення з 15.09.2016 року по 17.10.2016 року включно згідно ст.72 ч.5 КК України,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст.82 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 клопотання підтримав, просив замінити невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі, зазначивши, що довів своє виправлення.
Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання згідно з вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.09.2016 у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28.05.2021 року та постановити нову, якою замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі.
Мотиви та доводи скасування оскаржуваної ухвали в апеляційній скарзі засуджений не навів.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав повністю та наполягав на її задоволенні.
Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити її без задоволення, а ухвалу міськрайонного суду без змін, як законну та обґрунтовану.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, думку засудженого, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як визначено ч.2 ст.370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.
Згідно п.3 ч.1 ст.357 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Статтею 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, апеляційним судом встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.

Як було встановлено в ході судового розгляду судом першої інстанції, що також знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, ОСОБА_7 засуджений вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.09.2016 за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2021 зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з 15.09.2016 по 17.10.2016 включно, згідно ч.5 ст.72 КК України.
Початок строку 15.09.2016. Кінець строку 13.08.2023.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_7 знаходиться з 15.09.2016 року. Під час утримання у Вінницькій УВП №1 ОСОБА_7 характеризувався посередньо. Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися.
З 05.11.2016 відбуває покарання в ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія №114» в установі не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничих потужностей та немає відповідної спеціальності, 2 рази притягався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, 4 рази заохочувався правами начальника установи за виконання покладених на нього обов`язків та додержання правил поведінки. Не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Відповідно до ст.123 КВК України участь в програмах диференційованого виховного впливу приймає лише формально.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком, отримує посилки та передачі. Виконавчі листи в установі на виконанні відсутні. Вину згідно вироку визнав повністю. На профілактичних обліках в установі не перебуває.
15.01.2019 підпадав під застосування передбачених законодавством заохочувальних норм, зокрема під дію ст.101 КВК України, по відбуттю 1/3 частини строку покарання.
Рішенням комісії державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», протокол №1 від 15.01.2019, вирішено перевести до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії.
Постановою начальника державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» від 05.03.2019 переведено засудженого із дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації цієї ж колонії, у зв`язку з допущеним порушенням встановленого порядку відбування покарання.
Разом з тим, в ході судового розгляду з матеріалів особової справи встановлено, що засуджений допускав і інші порушення встановленого порядку відбування покарання, зокрема 19.09.2018, в результаті чого з ним проведено бесіду виховного характеру.
Встановлено, що рішенням комісії ДУ «Могилів-Подільська виправна колонія (№ 114)» протокол №5 від 16.03.2020 ОСОБА_7 відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення.
Під дію ст.81 КК України підпадав по відбуттю 2/3 частини строку покарання 15.05.2021 року.
Так, згідно положення ч.1, ч.3 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1, 2 ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» п.2, п.17, п.18, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Також суд апеляційної інстанції враховує позицію адміністрації установи, відповідно до якої ОСОБА_7 на даний час заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не заслуговує, оскільки за час відбування покарання останній не проявив готовності до самокерованої правослухняної поведінки, не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст.82 КК України, а також те, що він скоїв тяжкий злочин.

Разом з тим, апеляційний суд враховує також і те, що ОСОБА_7 уже притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений за вчинення не тяжкого злочину, за який останній відбував міру покарання з іспитовим строком, проте це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, внаслідок чого він знову вчинив новий умисний тяжкий злочин.
Колегією суддів встановлено, що у поведінці засудженого мають місце позитивні тенденції у виправленні, однак, вищевказані обставини на час розгляду клопотання останнього не доводять, що він став на шлях виправлення та невідбута частина призначеного покарання може бути замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Також матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_7 в ДУ «Могилів-Подільська ВК (№114)» та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

В ході апеляційного розгляду апелянтом не наведено мотивів та ґрунтовних доводів щодо підстав задоволення його апеляційної скарги.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх ознак, які вказували б на виправлення засудженого.
За таких обставин колегія судів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно до вимог ч.7 ст.154 КВК України у разі відмови суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про відмову.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 травня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст.82 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4