ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/539/21 Справа № 701/402/21 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданнсекретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
обвинуваченого прокурора в режимі відеоконференції з Маньківським районним судом захисника в режимі відеоконференції з Тальнівським районним судомОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08 липня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.09.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Маньківського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0000147 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6
08.07.2021 ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.09.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати, та застосувати відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини.

26.07.2021 обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні подав доповнення до апеляційної скарги в якому вказує, що він до затримання офіційно працював, добросовісно виконував покладені на нього обов`язки. Вважає, що прокурором не доведено наявність заявлених ризиків, і в оскаржуваній ухвалі суд лише формально послався на зазначені прокурором ризики, однак належним чином їх не обґрунтував.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового засідання 08.07.2021 щодо ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів, тобто до 12.09.2021 включно.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, а саме те, що: обвинувачений, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого та інших осіб пов`язаних з досудовим слідством у справі, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`який, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Місцевим судом досліджувалася можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Також апеляційним судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі висловлює незгоду з пред`явленим обвинуваченням, однак колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він до затримання офіційно був працевлаштований нічим не підтверджені, та не можуть слугувати підставою для зміни йому запобіжного заходу.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому
ОСОБА_11 врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08 липня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 12.09.2021 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді