Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/319/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категоріяст.286-1 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2021 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Салькове, Гайворонського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз:

- 02.10.2015 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 304 КК України до 6 років 1 місяця 14 днів позбавлення волі без конфіскації майна, звільнився з місць позбавлення волі 05.01.2021 року за відбуттям строку покарання,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 05.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України строком на 60 днів, а саме з 05 серпня 2021 року до 03 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області підполковник поліції ОСОБА_9 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , строком на 60 (шістдесят) днів, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР № 0000207 від 05.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що він 04.08.2021 року, близько 23 год. 50 хв. в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) (п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння) та п. 2.1 (а) (п.2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (згідно висновку від 05.08.2021 щодо результатів огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння) та не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії, керуючи легковим автомобілем «Opel Veсtra», іноземний реєстраційний номер Польщі НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автомобільній дорозі сполученням «смт.Салькове-смт. Завалля» з боку смт. Салькове в напрямку смт. Завалля, на території Голованівського району, Кіровоградської області ОСОБА_8 , порушуючи вимоги п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) і (д), 10.1 та 11.2 ПДР України, згідно яких: (п. 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 11.2. Нерейкові транспортні засоби повинні рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини), через наявний стан алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Під час подальшого руху, в зазначений час, на вказаному автомобілі, у вказаному напрямку ОСОБА_8 грубо порушуючи вимоги п.п. 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР України, згідно яких (п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, …. і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати … безпечно інтервалу; п. 13.3. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху), не контролюючи свої дії через наявний стан алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), яка відповідно до Правил дорожнього руху України, поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах … та яку перетинати забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким рухався в напрямку смт. Салькове, зі сторони смт. Завалля Голованівського району, Кіровоградської області.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок отриманих тілесних ушкоджень:

- водій автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув на місці ДТП.

- пасажир автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 малолітній ОСОБА_11 , 2011 року народження та пасажир автомобіля «Opel Veсtra», іноземний реєстраційний номер Польщі НОМЕР_1 неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого та отримання тілесних ушкоджень іншими потерпілими.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2021 року задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.
Вказана Ухвала мотивована тим, що причетність ОСОБА_8 до оголошеної підозри, підтверджується протоколом ОМП, протоколом огляду трупу; повідомленням про підозру; протоколом допиту підозрюваного; протоколом допиту свідка (а.к. 24-28,29-31, 34-38,39-40; 42-43).

До того ж, слідчим суддею встановлено існування наступних ризиків, передбачених:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, свідчать про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною впливати на свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися;

- п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній має не зняту та не погашену у встановленому ст. 89 КПК України порядку судимість.

Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - цілодобовий домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Вважає, що слід довести органу досудового розслідування і перевірити в суді, чи є наявність ризиків, передбачених законом, та чим вони підтверджуються.
Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тобто, цим доводам органу обвинувачення, таким посиланням у клопотанні, мають бути конкретні і достатні для таких висновків матеріали.
Взяття під варту ніколи не повинно бути видом міри попередження, що застосовується в обов`язковому порядку абсолютно до всіх. Цей захід повинен розглядатися як виняткова міра і лише у випадку суворої необхідності. На цьому наголошується в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (65)11 від 9 квітня 1965 р. "Взяття під варту".

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід, саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого призначеного покарання ОСОБА_8 в подальшому та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений та сторона захисту вказувала на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не зважаючи на визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування його від суду та незаконного впливу на свідків.
Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, у ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли вплинути на поведінку останнього.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний ОСОБА_8 проживає поза межами міста Кропивницького. Варахховуючи те, що після звільнення ОСОБА_8 з місць позбавлення волі до вчинення ним нового кримінального правопорушення, підозра у якому йому була оголошена, пройшов незначний проміжок часу, на думку колегії суддів, перебування його під дією домашнього арешту за місцем проживання у смт. Салькове Голованівського району Кіровоградської області не сприятиме дієвості та ефективності кримінального провадження (зокрема, може перешкодити дотриманню строків вчинення слідчих та процесуальних дій, може призвести до затягування строків досудового розслідування), в якому йому оголошено підозру.
Застосування такого запобіжного заходу, як застава, не може бути визначено в рамках даного клопотання, оскільки підозрюваний не має офіційного місця роботи та офіційного заробітку, крім того внаслідок злочину настала смерть людини.
Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, не забезпечить усунення встановлених ризиків, зважаючи на встановлені в ході розгляду клопотання обставини.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, колегією судді не можуть бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків та потерпілих.
Можливість підозрюваного ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення постійного місця проживання зумовлена відсутністю стримуючих факторів а також наявністю можливості і засобів, в тому числі здійснення виїзду за межи території України.

З цих же підстав колегія суддів залишає без задоволення доводи захисника про недоведеність ризиків.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
До того ж, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286-1 КК України. Враховує вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання, а саме:
- протокол огляду місця ДТП від 05.08.2021, де зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, яке знаходиться на смузі зустрічного руху, щодо напрямку руху автомобіля «Opel Veсtra» (іноземна реєстрація р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_8 , під час огляду місця події також зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів, які приймали участь у ДТП, а також стан дорожніх та погодних умов;

- протокол огляду місця події від 05.08.2021 в ході якого біля автомобіля «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_3 виявлено та оглянуто труп водія ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- показання свідка ОСОБА_13 (пасажира автомобіля «Opel Veсtra», іноземний реєстраційний номер Польщі НОМЕР_1 ), який є очевидцем ДТП та який надав свідчення з яких вбачається, що ОСОБА_8 керував вказаним транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та під час руху виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ.

- рапортом чергового ВП № 1 (м. Гайворон) від 05.08.2021 з якого вбачається, що в результаті вказаної ДТП до Гайворонської ЦРЛ Кіровоградської області доставлені з тілесними ушкодженнями пасажир автомобіля «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_3 малолітній ОСОБА_11 , 2011 року народження та пасажир автомобіля «Opel Veсtra», іноземний реєстраційний номер Польщі НОМЕР_1 ) неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- речовий доказами: автомобілеь «ВАЗ 2101» р.н. НОМЕР_3 та «Opel Veсtra», іноземний реєстраційний номер Польщі НОМЕР_1 , на яких в ході огляду місця події зафіксовані пошкодження в результаті зіткнення.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування на початковому етапі досудового розслідування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.
Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їхніх показань; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України,а інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Також слідчий суддя у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою правильно не визначив ОСОБА_8 розмір застави оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2021 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 серпня 2021 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000207 від 05.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України строком на 60 днів, а саме з 05 серпня 2021 року до 03 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4