УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Володимир-Волинський

Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000073 від 25.02.2021 року, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

З матеріалів клопотання вбачається, що 24.02.2021, близько 10 год. 30 хв., працівниками поліції на вулиці Ковельській у м. Володимирі-Волинському, Волинської області у зв`язку з допущеним порушенням правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 . При перевірці свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу було виявлено, що у ньому зазначено номер шассі (кузова, рами) автомобіля, а саме НОМЕР_2 , відповідно до електронної бази Національної поліції України «НАІС АМТ» зареєстрований інший автомобіль. В той час як на кузові автомобіля номер зафарбований що унеможливлює його розпізнання, що свідчить про можливе підроблення номера кузова автомобіля.

При виїзду на місце події слідчо-оперативної групи, 24.02.2021, по вул. Ковельська, м. Володимир-Волинський, проведено огляд місця події, в ході якого вилучено: «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , номер шасі не можливо розпізнати, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 03.03.1996 року.

25.02.2021 СД Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно ч.7 ст. 237 КПК України, вилучений автомобіль марки «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 03.03.1996 року вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вилучені 24.02.2021, автомобіль марки «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 03.03.1996 року, мають значення речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вказаного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином автомобіль марки «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 03.03.1996 року, що були вилучені 24.02.2021 під час огляду місця події, підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В іншому ж випадку, вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які є речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягатимуть поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на них можу бути знищені.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, вилучене майно, має на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України та підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

У судове засідання дізнавач СД не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, клопотання просить задовольнити.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання дізнавача СД Володимир Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки автомобіль марки «БМВ 318» державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 03.03.1996 року, що були вилучені 24.02.2021 року по вулиці Ковельській в місті Володимир-Волинський, під час проведення огляду місця події, заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження . Слідчі( процесуальні ) дії , в тому числі із використанням арештованого майна проводяться у розумні строки .
Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя(підпис)

Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1 .