Справа № 385/508/20
ВИРОК

іменем України

19.05.2021 рокум. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження №0000169, внесене 14.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хащувате Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, який на утриманні має одну дитину, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та проживаючого за адресою; АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст.3892 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт за таких обставин:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2019 року ОСОБА_4 , у зв`язку із несплатою аліментів на утримання дитини визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративнестягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин. Постанова суду набрала законної сили 09.01.2020 року.

28.01.2020 інспектором Гайворонського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 взято на облік та цього ж дня надіслано виклик за місцем проживання останнього про необхідність прибуття до районного сектору пробації 04.02.2020 року. Однак, у визначений день ОСОБА_4 до сектору пробації не з`явився, про наявність поважних причини своєї неявки не повідомляв.

12.02.2020 року на повторний виклик ОСОБА_4 прибув до Гайворонського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області та цього ж дня інспектором сектору пробації, під особистий підпис, останній ознайомлений з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, а також наслідками ухилення від їх відбування.

Крім того цього ж дня, а саме 12.02.2020 року, інспектором сектору пробації ОСОБА_4 вручено направлення для відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на об`єктах Таужненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Однак, останній, будучи повідомленим про настання адміністративної відповідальності за ухилення від відбування стягнення у виді суспільно корисних робіт, свідомо, під особистий підпис, відмовився від отримання направлення та до відбування зазначеного виду робіт, без поважних на те причин, не приступив та не відбув жодної години призначеного адміністративного стягнення.

Надалі, постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2020 року за ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП та останньому призначено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком сім діб, яке ОСОБА_4 у встановленому законом порядку відбув.

07.04.2020 року інспектором Гайворонського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_4 повторно попереджено про необхідність відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, повторно ознайомлено з порядком та умовами відбування адміністративного стягнення, а також з наслідками ухилення від його відбування. І цього ж дня, а саме 07.04.2020 року, інспектором сектору пробації ОСОБА_4 під особистий підпис, повторно вручено направлення для відбування призначеного судом адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на об`єктах Таужненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Однак останній, будучи повідомленим про настання кримінальної відповідальності за злісне ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, свідомо, під особистий підпис, повторно відмовився від отримання зазначеного направлення та до виконання даного виду робіт без поважних на те причин не приступив.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про необхідність відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування призначеного йому адміністративного стягнення, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, після притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП, продовжив ухилятися від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, що виразилось у відмові від виконання зазначених робіт, до відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт без поважних причин, не приступив та не відбув жодної години призначеного адміністративного стягнення, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ст.3892 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що проживає в АДРЕСА_1 . Повідомив, що розлучився з дружиною і є рішення суду про сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.12.2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на дитину до стягнення у виді 150 годин суспільно корисних робіт. Однак не виконував ці роботи. Причиною небажання виконувати стягнення є те, що його колишня дружина повідомила йому про те, що він не є батьком дитини. У зв`язку з цим вважав, що не повинен виконувати роботи. На теперішній час виконав стягнення.

Оскільки учасники кримінального провадження не оспорювали обставин справи, суд за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів по справі, а обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.3 ст. 349 КПК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин даного кримінального правопорушення. Свою позицію висловлює добровільно.
Судом роз`яснено обвинуваченому, що він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, та про те, що його дії правильно кваліфіковані за ст. 3892 КК України. ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про необхідність відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування призначеного йому адміністративного стягнення, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування адміністративного стягнення , після притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 1832 КУпАП, продовжив ухилятися , що виразилось у відмові від виконання зазначених робіт, чим злісно ухилився від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, що його вчинив обвинувачений, є нетяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд приходить до висновку про щире каяття обвинуваченого, виходячи з того, що він визнав свою провину у вчиненому, висловив жаль з приводу вчиненого.
Суд приходить до висновку про активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину, виходячи з того, що він надав органам досудового слідства допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення ним вказаних вище дій зокрема про причини ухилення від виконання стягнення.
Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.
Обвинувачений є не судимим, не працює, має на утриманні дитину, на ОСОБА_7 обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обвинуваченому повинно бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.3892 КК України.
Разом з тим, із врахуванням висновку органу пробації, із урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, ставлення обвинуваченого до скоєного, обставин, що пом`якшують покарання, того, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, не судимий, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання, а тому можливим на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Цивільний позов по справі відсутній.
Заходи забезпечення по справі не застосовувались
На підставі викладеного, керуючись ст.100, 124, ч.3 ст.349, ст.ст. 369-371, 374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.3892 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1