Справа № 357/2022/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 29.01.2021, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, маючої неповну середню освіту, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 25.01.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України засудженої до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, -

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. ОСОБА_2 , 29.01.2021, близько 17 години 20 хвилин, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_3 , на асфальтному покритті незаконно придбала - знайшла сірниковий коробок, всередині якого знаходився поліетиленовий згорток, з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, а саме наркотичний засіб «метадон». Переконавшись, що в поліетиленовому згортку знаходиться наркотичний засіб, ОСОБА_2 поклала виявлений поліетиленовий згорток назад в сірниковий коробок, та помістила його до правої кишені куртки, в яку була одягнена та залишила незаконно зберігати вказану речовину при собі для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, близько 17 годині 30 хвилин, перебуваючи по вулиці Леваневського, поряд з будинком №61 по вулиці Леваневського в місті Біла Церква, ОСОБА_2 зупинена працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу речей. Після чого, в ході її особистого обшуку, в присутності понятих, із правої кишені куртки, в яку вона була одягнена, виявлено сірниковий коробок, з якого вилучено поліетиленовий згорток, з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, у якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,098 г, який ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

3.Кримінальний кодекс України, стаття 309 частина 1: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Процесуальні підстави ухвалення судом рішення за наслідками розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

4. Частиною 2 ст.12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5. Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК є кримінальним проступком.

6. Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7. В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8. До обвинувального акту також додана письмова заява

ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_3 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачена ОСОБА_2 також беззаперечно визнала свою винуватість.

9. Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10. Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

11. Оцінені судом додані до обвинувального акту матеріали, зокрема витяг з ЄРДР за № 0000213 від 29.01.2021,протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, додаток до протоколу затримання, протокол копіювання на цифровий носій інформації від 29.01.2021, постанова про призначення експертизи від 01.02.2021, довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні №0000213, висновок експерта №СЕ-19/111-20/6255-НЗПРАП від 16.02.2021, протокол огляду предметів від 19.02.2021, постанова про визнання доказів в кримінальному провадженні від 19.02.2021, квитанція №267 також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останньої в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

12. До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

13. Стороною обвинувачення зазначено в обвинувальному акті про наявність обставини, яка відповідно до ст. 67 КК обтяжує покарання ОСОБА_2 , а саме рецидиву злочину. Так, до матеріалів кримінального провадження додано копію вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 25.01.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. Суд погоджується з наявністю такої обтяжуючої обставини, як рецидив злочину, оскільки ОСОБА_2 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення умисного злочину, повторно вчинила умисний злочин.

Мотиви призначення покарання.

14. При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15. Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила умисний кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується посередньо, одружена, не працює, у зв`язку з чим суд враховує її матеріальний стан, має на утриманні малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки №6179 від 25 листопада 2020 року перебуває у стані вагітності, раніше судима.

16. Згідно медичної довідки ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачена ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

17. Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченої ОСОБА_2 , її щирого каяття, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_2 можливе з призначенням їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК.

Одночасно судом враховано те, що жодне з визначених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України покарання, окрім штрафу, не може бути застосоване до ОСОБА_2 , оскільки остання є вагітною, не має постійного місця роботи та має на утриманні малолітню дитину віком до 14 років. Так, покарання у виді виправних робіт не може бути застосоване до ОСОБА_2 у зв`язку з обмеженнями, встановленими ч. 1,2 ст. 57 КК України, згідно яких виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок, та осіб, у яких відсутнє офіційне місце роботи, покарання у виді арешту не може бути застосоване до ОСОБА_2 у зв`язку з обмеженнями, встановленими ч. 3 ст. 60 КК України, згідно якої арешт не застосовується до вагітних жінок, покарання у виді обмеження волі не може також бути застосоване до ОСОБА_2 у зв`язку з обмеженнями, встановленими ч. 3 ст. 61 КК України, згідно якої обмеження волі не застосовується до вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, а тому наявність вищевказаних обставин виключає можливість застосування до неї покарання у виді виправних робіт, арешту чи обмеження волі.

Враховуючи викладене, суд вважає доцільним застосування до ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Приймаючи до уваги, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень та не відбувши вказане покарання, скоїла нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити їй покарання за сукупністю вироків, які виконувати самостійно.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

18. Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосовувались.

19. Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами п.3 ч.9 ст. 100 КПК України.

20. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

21. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

На підставі ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання, призначене за даним вироком у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень та за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2021 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, які виконувати самостійно.

2.Речовий доказ, а саме речовини рослинного походження, обіг яких заборонений кристалічну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,098г, що знаходиться у спеціальному експертному пакеті №5313990, та переданий на зберігання до камери схову Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - знищити.

3. Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-21/6255-НЗПРАП від 16 лютого 2021 року) у розмірі 1307,60 (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок) гривень.

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

5.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

6.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Київським апеляційним судом.

7.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1