Справа № 736/41/21
Номер провадження 1-кс/749/20/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сновськ, заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за №0000223 від 21.10.2020 року, -
В С Т А Н О В И В:
15 червня 2021 року до Щорського районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за №0000223 від 21.10.2020 року.
Заява вмотивована тим, що вказаний слідчий прийняв свавільний лист про те, що ОСОБА_5 не є потерпілим, а заявником тоді як він є потерпілим і слідчий на протязі дев`яти місяців не може цього встановити.
У судовому засіданні ОСОБА_3 відсутній, про час та місце розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином, до суд надав заяву в якій просить заяву про відвід слідчого в кримінальному провадженні №0000223 від 21.10.2020 року залишити без розгляду.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.
Враховуючи відсутність учасників кримінального провадження судом, на підставі частини четвертої статті 107 КПК України, прийнято рішення не здійснювати фіксацію судового розгляду за допомогою технічних засобів.
Дослідивши матеріали долучені до заяви про відвід, суд приходить до наступних висновків.
Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
У статті 81 КПК України не передбчено залишення заяви про відвід з підстав подання заяви заявником про залишення заяви про відвід без розгляду.
Як слідує із зазначеного, існує прогалина у процесуальному законодавстві відносно наслідків подання заяви про залишення заяви про відвід без розгляду.
Прогалина в законодавстві це відсутність нормативно-правової регламентації певної групи суспільних відносин у сфері правового регулювання, окресленій основними принципами права, тобто це відсутність правової норми, яка б регулювала суспільні відносини конкретного виду, що потребують правового регулювання. Усунути прогалину можна за допомогою правотворчого процесу. Проте, швидке усунення прогалин можливе застосуванням аналогії.
Аналогія (від грецького відповідність) означає подібність, схожість у цілому відмінних предметів, явищ за певними властивостями, ознаками або відношеннями. Аналогія у праві є досить складним інститутом правового регулювання та охоплює велику кількість специфічних питань, зумовлених нетиповістю даного правового явища щодо процесу «стандартного» правозастосування. Аналогія права як процедурно-процесуальна форма є комплексним інститутом та може забезпечувати як регулювання норм матеріального, так і процесуального права у випадку наявності в них прогалин. До інституту аналогії у праві входить аналогія закону і аналогія права, які забезпечують реалізацію права, стабільність права та водночас розвивають існуюче право відповідно до потреб суспільства.
Основними умовами застосування аналогії у праві є: 1) суспільні відносини, до яких застосовується рішення, обов`язково мають знаходитись в сфері правового впливу; 2) повна або часткова відсутність врегулювання конкретного випадку нормою права та відсутність всіх інших можливостей для його вирішення, наданих законом (наявність прогалин у праві); 3) юридична компетентність правозастосовчого органу щодо застосування аналогії у праві; 4) в будь-якому випадку застосування закону за аналогією не повинно суперечити принциповим положенням цієї галузі права.
Наведені чотири умови є основоположними, їх наявність дає змогу вирішувати спірні питання за аналогією. Вони є спільними як для застосування аналогії закону, так і для застосування аналогії права.
У разі наявності таких умов застосування інституту аналогії у праві здійснюється відповідно до правил застосування аналогії: 1) при аналогії закону необхідна наявність норми, яка регулює схожі суспільні відносини. При цьому схожість аналізованих обставин, передбачених діючою нормою, повинна бути встановлена в істотних, рівнозначних в правовому відношенні ознаках, розходження в деталях, у несуттєвому; 2) норми та принципи, які застосовуються за аналогією, повинні належати до тієї ж галузі права, і лише у випадку відсутності таких можливостей звернення до норм інших галузей права; 3) використання аналогії неприпустиме, якщо конкретні законоположення пов`язують настання відомих наслідків лише із законом, тобто роблять виключення із принципу допустимості аналогії щодо визначеного роду обставин; 4) результат застосування аналогії, тобто випрацювані правозастосовчим органом правоположення, не повинні суперечити діючому законодавству та принципам права; 5) обґрунтованість застосування аналогії правозастосовному акту, тобто мотивоване пояснення причин застосування до даних суспільних відносин аналогії права або аналогії закону; 6) аналогія права застосовується лише тоді, коли неможливо віднайти норму права, яка регулює схожі суспільні відносини.
Отже, інститут аналогії є необхідним засобом регулювання правової системи, а застосування інституту аналогії є творчою діяльністю і водночас засновується на принципі законності, що потребує дотримання вироблених юридичною наукою умов та правил.
Враховуючи викладене, слід дійти висновку про можливість та необхідність застосування аналогії закону, а саме ч.4 ст.81 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Виходячи з засад законності та застосовуючи аналогію кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку про доцільність залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого на підставі його заяви.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 9, 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за №0000223 від 21.10.2020 року залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1