ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/805/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0004347 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді машиніста тепловозу ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013 ОСОБА_6 прийнято на посаду машиніста тепловоза локомотивної бригади локомотивного депо станції «Дарниця» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на підставі Наказу Південно-Західної залізниці відокремленого підрозділу локомотивного депо Дарниця №1105/ос та закріплено за маневровим тепловозом № 7121, що виконує переміщення вантажних вагонів на станції «Дарниця».

Відповідно до Інструкції локомотивної бригади НОМЕР_1 затвердженої наказом АТ «Укрзалізниця» від 09.02.96р. № 35/Ц, а саме: п. 1.1 - працівниками локомотивних бригад є особи, які призначені для керування та обслуговування електровозів, тепловозів, паровозів, електропоїзда, дизель- поїзда, автомотриси, машиніст, помічник машиніста, а також особи, що працюють їх дублерами, які зобов`язується відповідно до п. 3.12 економно витрачати паливно-енергетичні ресурси, обтиральні та інші матеріали, утримувати у справному стані довірений інвентар, інструмент та засоби індивідуального захисту, та відповідно до п. 3.18.4 забезпечувати достовірність даних, які заносяться у маршрут машиніста та інші облікові документи.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у ОСОБА_6 - машиніста локомотивного депо станції «Дарниця» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (далі ПЗЗ) виник злочинний умисел, направлений на привласнення чужого майна - дизельного палива, яке перебувало в його віданні, а саме перебувало в баках ввіреного йому для виконання своїх службових обов`язків маневрового тепловозу № 7121, та яке постачається на адресу вказаного локомотивного депо з Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» для забезпечення переміщення вантажних і пасажирських вагонів по території залізничних станцій Київської дирекції залізничних перевезень.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив в злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами зі складу локомотивних бригад маневрового тепловозу № 2171, та які відповідно до розподілених ролей повинні були створювати не обліковані залишки дизельного палива, шляхом економії під час керування вказаним тепловозом.

Крім того з метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив в злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами зі складу диспетчерської служби станції «Дарниця», які відповідно до розподілених ролей повинні були надати дозвіл на переміщення за напрямком вказаного локомотиву на залізничну колію № 382, розташовану на території Дарницького філіалу магазину-складу ПФ «Анжіо» () м. Київ, вул. Бориспільська, 17-В.

Також з метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вступив в злочинну змову з невстановленими досудовим розслідуванням охоронцями Дарницького філіалу магазину-складу ПФ «Анжіо», які відповідно до розподілених ролей повинні були запустити на вищезазначену територію маневровій тепловоз № 2171 та в подальшому реалізувати викрадене паливо.

Відповідно до розподілених ролей ОСОБА_7 , в свою чергу, повинен був здійснити злив з баків вказаного тепловозу дизельного палива на місці вчинення злочину.

Так, 05 березня 2017 року о 20:00 год. ОСОБА_7 знаходячись на станції «Дарниця», більш точне місце досудовім розслідуванням не встановлено, прийняв від попередньої локомотивної бригади у складі машиніста ОСОБА_8 у своє віддання тепловоз серії ЧМЕЗ №7121 з всіма матеріальними цінностями.

Відповідно до журналу технічного стану тепловоза форми ТУ-152, затвердженого Наказом АТ Укрзалізниця у 2000 році, ОСОБА_9 прийнято тепловоз, в якому попередніми невстановленими досудовим розслідуванням особами було зекономлено паливо, з наявним у баках дизельного палива у загальній кількості 1170 літрів.

Того ж дня приблизно о 23 годині 00 хвилин невстановленими досудовим розслідуванням працівниками диспетчерської служби направлено маневровий тепловоз ЧМЕЗ №7121 на під`їзну колію території Дарницького філіалу магазину-складу ПФ «Анжіо» () за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 17-В.

В свою чергу, того ж дня, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи вказаним тепловозом, прибув на залізничну колію № 382, розташовану на території Дарнйцького філіалу магазину- складу ПФ «Анжіо» () м. Київ, вул. Бориспільська, 17-В. При цьому, ОСОБА_7 , маючи у своєму віддані тепловоз серії ЧМЕЗ №7121, у порушення Інструкції локомотивної бригади №ЦТ-0106, здійснив відкриття паливних баків тепловозу та підключив саморобний мобільний комплекс (гумові шланги, паливний насос та акумуляторні батареї), призначений для підключення до паливних систем локомотивів, за допомогою якого у період часу з 23:00-23:30 год. здійснив незаконний відбір дизельного палива з баку тепловозу у заздалегідь заготовані ємності - пластикові каністри у кількості 6 шт., об`ємом 20-25 літрів кожна, загальним об`ємом 130 літрів.

Однак, скористатися привласненим дизельним паливом ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі у зв`язку з тим, що у період часу з 23 год. 30 хв. 05 березня 2017 року по 01 год. 34 хв. 06 березня 2017 року в ході огляду місця події - залізничної колії № 382, розташованої на території Дарницького філіалу магазину-складу ПФ «Анжіо» () м. Київ, вул. Бориспільська, 17-В, слідчим у кримінальному провадженні виявлено останнього під час вчинення злочину та у подальшому вилучено із зазначеної колії пластикові каністри у кількості 6 шт., об`ємом 20-25 літрів кожна, загальним об`ємом 130 літрів, заповнені привласненим дизельним паливом загальною вартістю 2883,4 гривні.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з групою осіб, здійснив закінчений замах на заволодіння майном локомотивного депо станції «Дарниця» Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» - дизельним паливом в загальній кількості 130 літрів на загальну суму 2883,4 грн., чим заподіяв державі в особі АТ «Укрзалізниця» матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив закінчений замах на привласнення чужого майна, яке перебувало у його віданні, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 191 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 191 КК України визнав в повному обсязі та суду пояснив що дійсно будучи машиністом тепловозу локомотивного депо станції «Дарниця» за попередньою змовою з іншими особами з метою привласнення ввіреного йому дизельного топлива 05.03.2017 р. приблизно о 20-00 год. перебуваючи на станції «Дарниця», прийняв у своє відання тепловоз ЧМЕЗ № 7121 з наявним у баках дизельним паливом в кількості 1170 літрів. Приблизно о 23-00 год. цей тепловоз було направлено на під`їзну колію території Дарницького філіалу магазину- складу ПФ «Анжіо» по вул. Бориспільській, 17-В, де за допомогою гумових шлангів, паливного насосу в період часу з 23-00 -23-30 год. він здійснив відбір дизельного палива з баку тепловозу у заготовлені каністри в кількості 6 штук об`ємом 130 літрів, проте привласнити дизельне паливо йому не вдалось, оскільки його дії були викриті працівниками поліції. Кількість та вартість дизельного палива обвинувачений в судовому засіданні не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 191 КК України згідно з ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, а також добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Тобто застосування зазначеного додаткового покарання має на меті позбавити обвинуваченого суб`єктивного права на вільний вибір посади, певних занять протягом часу, встановленого у вироку суду. Такі обмеження повинні сприяти виправленню особи.
Проте запропоноване прокурором в судових дебатах додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади в приватних акціонерних товариствах, що офіційно зареєстровані на території України є досить широким поняттям та позбавляє обвинуваченого можливості належним чином реалізувати своє право на працю. Позбавлення ОСОБА_5 права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю, на думку суду, сприятиме досягненню мети покарання та буде достатнім й необхідним для його виправлення та попередження вчинення кримінальних правопорушень.
Разом з тим, у зв`язку з тим, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, враховуючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка обвинуваченим відшкодована, з огляду на відсутність матеріальних претензій у представника потерпілої юридичної особи, враховуючи також позицію прокурора, який в судових дебатах просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
У зв`язку із відшкодуванням обвинуваченим завданої матеріальної шкоди, цивільний позов АТ «Українська залізниця» підлягає залишенню без розгляду.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 191 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю строком на 1 /один/ рік.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /ІПН: НОМЕР_2 / процесуальні витрати в сумі 1961 /одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна/ гривня 40 копійок на користь держави.
Цивільний позов АТ «Українська залізниця» до ОСОБА_5 «Про відшкодування матеріальної шкоди» - залишити без розгляду.

Речові докази: журнал технічного стану тепловозу та маршрутний лист тепловозу серії, індекс ЧМЕ-Зт № 7121 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1