Справа №295/6088/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового

засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003446 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Легниця Польща, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого неофіційно, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст.ст. 289 ч. 3, 187 ч. 2, 357 ч. 1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в :
02.05.2019 близько 23 год. ОСОБА_7 та особи, стосовно яких матеріали кримінального провадження виділено в окреме провадження (надалі Особа 1, Особа 2), перебували в м. Житомирі на перехресті вулиць Шевченко-Бородія, де помітили на стоянці магазину «АТБ-маркет» автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який належить ОСОБА_10 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_7 вступив в злочинний зговір з Особою 1 та Особою 2 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких Особа 1 мав сісти в автомобіль ОСОБА_9 та прослідувати до буд. АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 та Особа 2 мали приєднатись до Особи 1 та незаконно заволодіти автомобілем, при цьому здійснюючи погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 , використовуючи при цьому ніж.

Реалізуючи свій злочинний умисел та діючи відповідно до розподілених ролей, Особа 1, цього ж дня близько 23 год. 30 хв., під приводом пасажира сіла до автомобіля марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 та вказав місце призначення поїздки м. Житомир, вул. Дружби,19.

Прибувши до будинку АДРЕСА_2 , де вже стояв автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , у якому знаходився ОСОБА_13 та Особа 1, з метою заволодіння транспортним засобом та діючи відповідно до попереднього розподілених ролей ОСОБА_7 та Особа 2 сіли до вказаного транспортного засобу.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , діючи узгоджено із Особою 1 та Особою 2, вчинив щодо ОСОБА_9 погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у погрозі спричинити ножем, який ОСОБА_7 тримав у руці, тілесні ушкодження потерпілому і таким чином подолавши волю до опору незаконно заволоділи автомобілем марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та яким користувався ОСОБА_9 .

В подальшому, перебуваючи в салоні автомобіля, який знаходився поряд з будинком № 19 по вул. Дружби в м. Житомирі, ОСОБА_7 разом з Особою 1, Особою 2 продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що належить ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Samsung J5» в корпусі чорного кольору, що знаходився в руці останнього.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, за вказаних вище обставин, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_7 , діючи узгоджено із Особою 1, Особою 2, вчинив щодо ОСОБА_9 погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, яке виразилось у погрозі спричинити ножем, який ОСОБА_7 тримав у руці, тілесні ушкодження потерпілому і подолавши таким чином волю ОСОБА_9 до опору, Особа 1, застосовуючи фізичну силу рук, шляхом ривка, заволодів належним ОСОБА_9 мобільним телефоном марки «Samsung J5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 2774 грн. 40 коп.

В подальшому, оглянувши салон автомобіля ОСОБА_7 разом із Особою1, Особою 2 помітили документи на автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , де у останніх виник спільний злочинний умисел на викрадення вищевказаних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, за вказаних вище обставин, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_7 вступив в злочинний зговір з Особою 1, Особою 2 продовжуючи погрози застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, яке виразилось у погрозі спричинити ножем,який ОСОБА_7 тримав у руці, тілесні ушкодження потерпілому і подолавши таким чином волю ОСОБА_9 до опору, викрали належний потерпілому офіційний документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 на автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 .

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 ч.3 КК України; своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 187 ч.2 КК України; своїми умисними діями, які виразилися у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 357 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, відмовився від дачі показань в судовому засіданні.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена безпосередньо дослідженими під час судового розгляду, отриманими в законному порядку, допустимими доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що з ОСОБА_15 був знайомий декілька років. Автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_16 та з дозволу останнього користувався вказаним автомобілем, таксував. Незадовго до події, за декілька днів, випадково зустрів ОСОБА_15 , з яким був невідомий чоловік, ОСОБА_15 почав пропонувати придбати різні речі, а саме мобільні телефони, побутову техніку, зброю, при цьому також пропонував щоб він висловив таку пропозицію і ОСОБА_16 , на що він відмовився, але ОСОБА_15 наполягав на тому, щоб він ще добре подумав. Також ОСОБА_15 йому на вайбер відправив фото з товарами. 02.05.2019 близько 23 год. він перебував на стоянці вулиць Шевченко-Бородія біля магазину АТБ, у вікно постукав невідомий чоловік і попросив відвезти до агроколдежу, він погодився та повіз чоловіка. Доїхавши до місця призначення чоловік вийшов, з кимось спілкувався, а потім повернувшись попросив завезти по іншій адресі до виїзду з міста. Приїхавши за місцем призначення чоловік, яки сидів на передньому пасажирському сидінні, почав виймати гроші з кишені для розрахунку, а до автомобіля через задні двері несподівано заскочили ОСОБА_15 та ще один чоловік, ОСОБА_15 сів за пасажиром, а невідомий чоловік поряд з ним. В цей час, пасажир, якого він підвозив, вирвав з його рук мобільний телефон, а ОСОБА_15 приставив до боку ножа та тихо промовив «давай без дурних» і запропонував вийти з автомобіля поговорити, при цьому сказав, що вони мають пістолет та наказав одному з чоловіків, якого він підвозив, як потім дізнався що це ОСОБА_17 , його показати і останній підняв свою куртку та він побачив предмет схожий на пістолет. Він у свою чергу повідомив, що має із собою лише цигарки, інших цінних речей немає. Тоді ОСОБА_15 почав йому пропонувати вступити з ним в зговір, викликати ОСОБА_16 і вимагати у останнього гроші, на що він відмовився та запропонував розійтися, однак ОСОБА_15 відмовив та наказав віддати ключі і документи від автомобіля, що він і зробив, оскільки злякався за своє здоров`я, так як останні погрожували і ножем, і пістолетом. ОСОБА_15 сів за кермо, йому сказав сідати на переднє пасажирське місце, а інші двоє сіли позаду, сказав, що проїдуться, та привіз їх до свого будинку в кооперативі «Сонячне». ОСОБА_15 знову схиляв його до змови вимагати у ОСОБА_16 гроші, погрожував, що може наробити йому багато «дірок», при цьому ніж тримав постійно в руці, або між ногами, але він на таку пропозицію не погоджувався. Потім ОСОБА_15 пішов додому, через деякий час покликав одного з хлопців, потім іншого і кожному щось говорив на вухо та кудись пішов. Він продовжував сидіти з хлопцями в автомобілі, а потім попросився вийти до туалету, йому дозволили, коли вийшов, почав тікати та почув крики «стій» та постріл, від чого почав ще сильніше бігти, сховався, чув що хтось за ним біг, залишався у схованці до світанку, а коли зійшло сонце вийшов зі схованки та шукав людей щоб подзвонити. Звернувся до чоловіка 45 років, якому розповів про те, що сталося і розпитав про дорогу до маршрутного таксі. Після повернення додому поїхав до ОСОБА_16 , з яким і звернувся до поліції. Також зазначив, що ОСОБА_15 , сидячі за кермом сказав, що це вже його машина, а не ОСОБА_16 . Пояснив, що всі троє нападників діяли спільно і їх дії були сплановані, демонстрували ніж і пістолет, висловлювали слова погрози, які він сприймав як реальні.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що знає ОСОБА_15 багато років, однак з останнім шість років до події не бачився і не спілкувався. Зазначив, що придбав автомобіль марки «Volkswagen», який надав у користування ОСОБА_18 , як таксі. Від ОСОБА_18 дізнався, що ОСОБА_15 застосовуючи погрози відібрав у нього автомобіль, у зв`язку з чим вони звернулися до поліції. Зазначив, що ОСОБА_18 був дуже схвильований, мав брудний одяг, оскільки переховувався від нападників. Також показав, що спільних справ із ОСОБА_15 не мав і вказаний автомобіль придбавав сам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що точної дати не пам`ятає, вранці біля 5 години хтось постукав у його вікно, вийшовши побачив молодого хлопця, який сказав, що його побили, відібрали автомобіль та попросив викликати таксі. Він у свою чергу пояснив хлопцю, що таксі сюди викликати неможливо та показав дорогу, як вийти до маршрутки. Хлопець сам розповідав, що його сюди завезли на машині, потім побили, машину забрали, а він скориставшись нагодою зумів втекти та перелізши через паркан, переховувався у його дворі до світанку.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що є працівником поліції, того дня був на службі. Було отримано повідомлення про незаконне заволодіння мобільним телефоном, після чого вказані особи зникли на автомобілі «Volkswagen Passat», зеленого кольору, з іноземними номерами. Прибувши на місце події в с. Сонячне на вул. Сікорського, зв`язалися із заявником, останній пояснив куди мають проїхати. Прибувши на місце, побачили вказаний автомобіль, біля якого знаходилося двоє осіб, які на їх питання пояснили, що це їх автомобіль і вони його придбали за 600 доларів, мали при собі ключі від автомобіля, але якось про це говорили невпевнено, були знервовані, постійно переглядалися один з одним, а потім повідомили, що з власником автомобіля у них виник конфлікт, але останній потім його їм продав. Транспортний засіб оглянули поверхово, оскільки був вільний доступ, хлопці самі відкрили дверцята, при цьому обшук не проводили. Доставити автомобіль до відділу поліції дав вказівку черговий. Один з присутніх, як потім з`ясувалося ОСОБА_17 , зазначив, що це його автомобіль, надав документи та погодився сісти за кермо і проїхати до відділу поліції. У зв`язку з тим, що пройшов тривалий час з події часу не пам`ятає, які речі ще були в автомобілі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показав, що в травні 2019 перебував на чергуванні, надійшло повідомлення, що на околиці с. Сонячне невідомі забрали мобільний телефон та поїхали на автомобілі марки БМВ. Прибувши в зазначене село на центральній вулиці, біля червоного паркана стояв вказаний автомобіль, а біля нього двоє хлопців, яким пояснили причину їх приїзду, на що останні повідомили, що у них дійсно з власником автомобіля відбулася якась подія, але вони нічого не забирали, а мали купити цей автомобіль. В послідуючому, в ході бесіди ОСОБА_17 сказав, що з власником були якісь побутові моменти, що вони щось не поділили, а потім нібито і забрали мобільний телефон та автомобіль. При візуальному огляді в автомобілі біля коробки передач бачив мобільний телефон, обшук автомобіля не проводили, лише візуальний огляд. Більш активним з хлопців був ОСОБА_17 , який стверджував, що є власником автомобіля. На їх пропозицію проїхати до відділу поліції, останні погодилися, при цьому ОСОБА_17 , у якого були ключі від автомобіля, сів за кермо і проїхали у відділ. В послідуючому уточнив, що марка автомобіля була фольксваген, а не БМВ.

03.05.2019 внесено відомості в ЄРДР з правовою кваліфікацією ст. 289 ч. 3 КК України, про те, що ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 незаконно заволоділи транспортним засобом з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_9 ; 20.06.2019 з правовою кваліфікацією за ст. 187 ч. 2 КК України заволодіння мобільним телефоном марки «Самсунг», з погрозою застосування насильства небезпечного для життя, який належить ОСОБА_9 та за ст. 357 ч. 1 КК України незаконне заволодіння свідоцтвом про реєстрацію автомобіля (т.1 а.с.65)

Даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 03.05.2019, встановлено що ОСОБА_9 повідомив про те, що три особи 02.05.2019 року близько 23 год. 30 хв. перебуваючи в с. Сонячне з погрозами застосування відносно нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, заволоділи транспортним засобом «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 (т. 1 а.с.70).
Заявою ОСОБА_25 , в якій останній повідомив, що 02.05.2019 року придбав автомобіль «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , у чоловіка на ім`я ОСОБА_26 , та просить вилучити при огляді речі, які залишилися в автомобілі від попереднього власника, а саме: мобільний телефон марки «Samsung», биту, фішку таксі, документи на ім`я ОСОБА_9 (т.1 а.с.71).

Протоколом огляду предмету від 03.05.2019 року в присутності потерпілого ОСОБА_9 оглянуто мобільний телефон марки «Samsung J5» та сім карту до нього, який було вилучено в під час огляду місця події від 03.05.2019 (т.1 а.с. 85-87).

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання 03.05.2019 потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під номером 1, як таку, що 02.05.2019 з погрозами застосування насильства, заволоділа автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 . Впізнана особа представилася ОСОБА_27 (т.1. 88-89).

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання 03.05.2019 потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу під номером 2, як таку, що 02.05.2019 разом з ОСОБА_15 , з погрозами застосування насильства, заволоділа автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 . Впізнана особа представився ОСОБА_25 (т.1. а.с.91-93).

Протоколом огляду місця події від 03.05.2019 за участю потерпілого ОСОБА_9 оглянуто ділянку місцевості поблизу будинку № 19 по вул. Дружби в м. Житомирі, куди за замовленням ОСОБА_25 він приїхав, де до його автомобіля підсіли ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , де ОСОБА_28 погрожуючи йому змусив пересісти на пасажирське сидіння, а сам сів за кермо та повезли його до с. Сонячне. Прибувши за зазначеною адресою потерпілий показав місце де знаходився автомобіль та показав напрямок куди тікав, де переховувався (т.1. а.с. 95-98).

Під час проведення слідчого експерименту 04.05.2019 року потерпілий ОСОБА_9 детально розповів та на місцях показав про обставини вчиненого на нього нападу та заволодіння автомобілем, мобіьльним телефоном і документами (т.1 а.с. 99-101).

За висновком судової товарознавчої експертизи від № 5/270 від 25.06.2019 вартість мобільного телефону торгівельного марки «Samsung J530FM/DS», (J5), станом на 03.05.2019 року могла становити 2774,40 грн. (т.1. а.с.117-120).

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 1122/19-25 від 05.08.2018 ринкова вартість легкового, не розмитненого, автомобіля марки «Volkswagen Passat» в кузові сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , 1999 року випуску, станом на 02.05.2019 складала: 32437,74 грн. (т.1. а.с.128-137).

За висновком судово-психіатричної експерти ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміновані йому протиправні вчинки, будь якими психічними захворюваннями не страждав. Виявляв змішаний розлад особистості, стан компенсації. Однак вище вказані особливості зі сторони психіки у ОСОБА_7 не досягали ступеню психічного захворювання, знаходилися в межах патології особистості та не полишали його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до яких відноситься інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 по своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого ОСОБА_7 щодо непричетності до вчинення кримінальних правопорушень і розцінює їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності також у зв`язку з наступним.

Так, вина обвинуваченого доведена послідовними та незмінними показаннями потерпілого ОСОБА_9 , які узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Останній пояснив суду, що приїхавши разом з ОСОБА_30 до вул. Дружби до нього в автомобіль сіли ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які висловлювали погрози у застосуванні насильства небезпечного для життя, при цьому демонстрували ніж, пістолет, відібрали мобільний телефон, змусили пересісти з водійського місця на пасажирське та без його згоди завезли в с. Сонячне, де ОСОБА_28 намагався його схилити заволодіти автомобілем, який належить ОСОБА_31 , а коли він не погоджувався, знову висловлювали погрози, зокрема ОСОБА_28 , а останні присутні його підтримували. Скориставшись моментом йому вдалося втекти, але його переслідували, стріляли, а тому він переліз через якийсь паркан та до світанку переховувався. Також вина обвинуваченого доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події, де в с. Сонячне, біля будинку де проживає ОСОБА_32 , було виявлено викрадений автомобіль, в якому знаходився мобільний телефон ОСОБА_33 .. Зазначені обставини підтверджено і показами свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які підтвердили, що при виявленні автомобіля біля нього були ОСОБА_32 та ОСОБА_29 , при цьому документи і ключі від автомобіля були у ОСОБА_25 , який стверджував, що автомобіль придбав у хлопця на ім`я ОСОБА_26 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_36 , пояснив, що з обвинуваченим перебуває у дружніх відносинах, останній є для нього авторитетом та 02 травня 2019 року перебував разом з ОСОБА_15 на вул. Андріївській, де чекали його знайомого ОСОБА_37 . ОСОБА_38 приїхав на таксі, підійшли до нього, водій таксі виявився знайомим ОСОБА_15 , який почав розмовляти з водієм, останній розповів, що бере автомобіль в оренду у свого кума. ОСОБА_15 запропонував поїхати до нього додому, попити чаю, на що всі погодилися. Під час руху ОСОБА_15 попросив у водія проїхатися, на що той погодився, і ОСОБА_15 сів за кермо. Приїхавши на ОСОБА_39 масив вони продовжували сидіти в автомобілі, розмовляли і ОСОБА_15 звинуватив ОСОБА_18 в тому, що останній викрав у нього золото, той заперечував, а потім визнав, що взяв золото. ОСОБА_15 запропонував ОСОБА_26 віддати гроші за викрадене золото, частинами, на що останній погодився, при цьому ніяких погроз ніхто не висловлював. Після цього ОСОБА_15 пішов, а вони втрьох продовжували сидіти в автомобілі, спілкувалися, ОСОБА_18 вийшов до туалету, потім повернувся, потім знову пішов, але вже не повернувся, вони його шукали, не знайшли, повернувся ОСОБА_15 і запитав де ОСОБА_18 , вони розповіли про обставини його зникнення, після чого всі розійшлися, він пішов на зупинку, але грошей при собі не мав, тому сидів до ранку на зупинці та вранці прийшов до ОСОБА_25 позичити гроші на дорогу. Біля будинку ОСОБА_25 стояв автомобіль ОСОБА_18 і в цей час приїхала поліція, працівники якої повідомили, що він і ОСОБА_17 мають проїхати до відділу. Зазначив, що ніяких погроз ніхто не висловлював, нічого у ОСОБА_18 не відбирали, що домовленості на заволодіння транспортним засобом не було. Пояснив, що його змусили оговорити себе і інших, погрожували, але зі скаргами на дії працівників в ході досудового розслідування не звертався, незважаючи на те, що під час слідчого експерименту мав захисника.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , пояснив, що 02.05.2019 біля АТБ зупинив таксі і поїхав на зустріч з ОСОБА_15 на вул. Дружби, де до них підійшли ОСОБА_15 і ОСОБА_40 та виявилося, що ОСОБА_15 знайомий з водієм таксі, вони розмовляли, а потім ОСОБА_15 запросив до себе додому, на що всі погодилися і вони поїхали, а по дорозі ОСОБА_15 попросився сісти за кермо, на що водій не заперечував, вони пересіли і приїхали до місця, ОСОБА_15 пішов, а вони втрьох залишилися в автомобілі, де спокійно спілкувалися. Потім водій сказав, що вийде до туалету та не повернувся, при цьому свій мобільний телефон залишив в автомобілі. Він з ОСОБА_41 шукав водія, але не знайшли та коли повернувся ОСОБА_15 вони всі розійшлися по домівках. Наступного дня зателефонував ОСОБА_40 , попросив гроші на проїзд, прийшов до нього додому, в цей час до них під`їхали працівники поліції, та сказали йому сісти за кермо автомобіля потерпілого. Приїхали до відділу поліції, було проведено обшук автомобілю, де було знайдено биту, куртку, телефон, гроші, шашку автомобіля таксі. Ствердив, що ніякої домовленості про викрадення автомобіля не було. За яких обставин даний автомобіль з`явився біля його дому йому не невідомо. Також показав, що в автомобілі дійсно знаходилися наступні речі, а саме: мобільний телефон, який йому не належить, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, страховий поліс, біта, фішка «таксі».

Суд відкидає покази зазначених свідків, на переконання суду останні дають такі покази як спосіб захисту, щоб уникнути відповідальності за вчинене, оскільки останнім інкримінується вчинення зазначених дій в іншому кримінальному провадженні, яке розглядається судом.

Твердження сторони захисту, що відсутні докази попередньої змови, суд відхиляє, оскільки вони спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами. Так, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_32 сів саме до таксі, під керуванням ОСОБА_18 та приїхав до місця, де його чекали ОСОБА_15 і ОСОБА_40 , а в послідуючому останні змусили потерпілого, під загрозою застосування насильства, демонструючи ніж, пістолет, відібравши мобільний телефон, пересісти на пасажирське сидіння та ОСОБА_15 сівши за кермо приїхав до Соколовського масиву. При цьому, як пояснював ОСОБА_18 , що сприймав як реальні погрози висловлені йому та демонстрація зброї.

Суд не бере до уваги твердження сторони захисту, що покази потерпілого ОСОБА_42 в суді і під час слідчого експерименту мають відмінності, оскільки суд має право брати до уваги лише покази, які дані безпосередньо суду, при цьому суд бере до уваги відомості, які викладені у протоколі слідчого експерименту в частини відтворення цих подій потерпілим, а не його покази.

Суд також відхиляє доводи сторони захисту, що суду не надано доказів про те, що ОСОБА_16 є власником автомобіля, оскільки зазначений транспортний засіб не має державної реєстрації та відповідні документи, оскільки відсутність державної реєстрації автомобіля на іноземних номерах не впливає на кваліфікацію дій осіб та не спростовує, що останній є його власником. Під час судового розгляду не здобуто даних про те, що ОСОБА_18 в незаконний спосіб користувався вказаним автомобілем.

Також суд відкидає доводи сторони захисту про те, що свідоцтво про реєстрації транспортного засобу не є офіційним документом з наступних підстав.

Офіційними документами є документи, які складаються та видаються посадовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які засвідчують певні факти і події, мають правове значення.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є офіційним документом, оскільки має правове значення, а саме дає право на користування транспортним засобом. Та обставина, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не перекладено на українську мову, не є підставою для невизнання його офіційним документом. При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_42 тривалий час користувався вказаним автомобілем, надавав послуги таксі саме за наявності вказаного свідоцтва.

Суд не покладає в основу вироку слідчі експерименти, які проведені за участю ОСОБА_25 та ОСОБА_43 і протокол огляду місця події від 03.05.2019.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому, суд відхиляє доводи обвинуваченого, що потерпілий нібито викрав у нього золоті прикраси та щоб не повертати кошти за викрадене, його обмовив. Доказів про те, що ОСОБА_18 вчинив зазначені дії, а саме крадіжку, суду не надано. Як стверджував ОСОБА_18 ніяких крадіжок майна ОСОБА_15 не вчиняв, всіляко намагався уникати спілкування з останнім і підстав оговорювати ОСОБА_15 він не має. При цьому, після звернення до поліції ОСОБА_15 напав на нього, порізав його ножем, вимагаючи забрати заяву, така поведінка ОСОБА_15 свідчить про його намагання уникнути у будь-який спосіб покарання за вчинене.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно з вимогами ст. 12 КК України відносяться до нетяжких (ст. 357 ч.1 ККУ), тяжких (ст. 187 ч.2 ККУ) та особливо тяжких злочинів (ст. 289 ч.3 ККУ), дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, як пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, характеризується посередньо, має на утриманні двох дітей.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей.

Процесуальні витрати в сумі 6123,19 грн., пов`язані з залученням експертів, суд в порядку ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Підлягає продовженню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки ризики, передбачені ст. 170 КПК України, а саме переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих, не зменшилися.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 289 ч. 3, 187 ч. 2, 357 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цими законами:

-за ст. 289 ч. 3 КК України 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ст. 187 ч. 2 КК України - 7 років позбавлення волі із конфіскацією 1/6 частини майна, яке є його власністю;

-за ст. 357 ч.1 КК України 3 роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією 1/6 частини майна, яке є його власністю.

Початок строку покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.01.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів по 19.06.2021 (включно).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів в сумі 6123 (шість тисяч сто двадцять три) грн. 19 коп.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3