ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/37/21
провадження № 1-кп/691/255/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище кримінальне провадження №0000327 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, уродженця смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, місце реєстрації АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 28 жовтня 2020 року близько 20 години 45 хвилин, знаходячись на подвір`ї магазину «Надія» по вул.Шевченка, №152 в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, в ході раптово виниклого конфлікту, на грунті з`ясування особистих відносин, умисно, завдав удар кулаком своєї правої руки в ділянку лівого ока обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді травми лівого ока, проникаючого корнеосклерального поранення очного яблука із випадінням внутрішніх оболонок, тяжкої контузії лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-11-01/254 від 28 грудня 2020 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я та стійку втрату працездатності менш ніж на третину.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , відповідно до ст.337 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив, мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 28 жовтня 2020 року близько 20 години 45 хвилин, перебуваючи біля магазину «Надія» по вул.Шевченка, №152 в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, в ході раптово виниклиго конфлікту наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока обличчя ОСОБА_5 і причини своєї поведінки пояснює потребою захистити жінку, яку перед цим вдарив потерпілий та щиро кається у скоєному і просить, суд, взяти до уваги його вік, визнання вини, усвідомлення протиправності вчиненого, наявність на утриманні 4 неповнолітніх дітей.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що 28 жовтня 2020 року близько 20 години 45 хвилин, перебував біля магазину «Надія» по вул.Шевченка, №152 в смт.Вільшана Городищенського району Черкаської області, де до нього підійшов обвинувачений, який під час виниклиго конфлікту з продавцем магазину, яка користувалась належним йому телефоном, з незрозумілих для нього підстав, наніс тілесні ушкодження. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, усвідомлює неналежну поведінку по відношенню до жінки.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою злочину - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, який законодавцем віднесено до нетяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 34 роки, осудний, одружений, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не працюючий, не перебуває на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра згідно довідки №01-03-06/1753 від 24 грудня 2020 року Комунального некомерційного підприємства "Городищенське медичне об"єднання" Городищенської міської ради Черкаської області, відповідно до характеристики Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області від 19 листопада 2020 №02-34/1328 характеризується позитивно, згідно вимоги УІАП Головного Управління Національної Поліції в Черкаській області від 17 листопада 2020 року №4542/61-2020 до кримінальної відповідальності притягується вперше, військовозобов`язаний.

Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З врахуванням вище наведеного, суд, приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, і остільки на цьому не наполягають і учасники процесу, призначає йому покарання у виді обмеження волі із встановленням на підставі ст.75 КК України іспитового строку та покладенням обов`язків визначених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як достатнього для його особи з врахуванням вищезазначених обставин встановлених в судовому засіданні.

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_4 на досудовому слідстві, як, і під час судового розгляду, не обиралися. Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили, до суду не подавалися.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не встановлені.

Керуючись ст. ст. 337, ч.3 ст.349, 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

ухвалив :

Визнати ОСОБА_4 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального Кодексу України і призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст.75 Кримінального Кодексу України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Нагляд за засудженим ОСОБА_4 , як за особою звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснювати уповноваженому органу з питань пробації Городищенському районному сектору філії Державної Установи «Центр пробації» в Черкаській області.

Запобіжні заходи стосовно ОСОБА_4 судом не обиралися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду першої інстанції, може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1