Березівський районний суд Одеської області
24.06.2021
Справа № 494/688/21
Номер провадження 1-кп/494/180/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 р. м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
у присутності:
прокурора Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000057 внесеному до ЄРДР 13 лютого 2021 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Великосербулівка, Єланецького району Миколаївської області, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, не військовозобов`язаного, урядових нагород не маючого, що мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
30 квітня 2013 р. Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України, на 4 (чотири) роки п/в, ст.75 один рік;
30 жовтня 2013 р. Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України, на 5-ть (п`ять) років п/в, ст.70,75 3 (три) роки;
21 листопада 2014 р. Березівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України, на 3 (три) років п/в, ст.71 КК України остаточно 6-ть років. Звільнений умовно-10 липня 2019 р. УДО на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси один рік два місяця 20 днів, -

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, діючи повторно, в ніч з 11 лютого 2021 р. по 12 лютого 2021 р., більш точний час органом досудового розслідування не встановлений, діючи з прямим умислом, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, прибув до домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить потерпілій ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений через город проник на територію вказаного домоволодіння та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії не може, через не замкнені двері проник до сараю вказаного домоволодіння, звідки таємно викрав п`ять курей, вартістю по 180 гривень кожна, на загальну суму 900 гривень. У подальшому обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, своїми діями спричинивши потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 900 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винними себе у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини вчиненого підтвердив у повному обсязі.
Пояснив суду, що дійсно вчинив інкриміноване йому правопорушення шляхом визначеним у обвинувальному акті.
З урахуванням показань обвинуваченого у судовому засіданні державний обвинувач звернувся до суду із клопотанням про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, згідно положень ч.3 ст.349 КПК України, що було підтримано обвинуваченим.
Суд вважає, що всі учасники судового розбору правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніхто не оспорює, немає сумнівів у їх добровільності позицій.
Також суд вважає за необхідність роз`яснити учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права на оскарження в апеляційному порядку обставин справи, що ніхто не оспорює.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані по ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення, що згідно до положень ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином.
Призначаючи міру покарання суд відповідно п.3 ч.1 ст.65 КК України враховує: особу винного, суспільну небезпеку вчиненого, обставини, що пом`якшують і обтяжують вчинене.
Враховуючи особу винного суд приймає до уваги, що він характеризується посередньо за місцем проживання, не працює, та не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого потерпілій збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не встановлені.
Визначаючи міру покарання судом враховуються положення ч.ч.2,3 ст.50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Отже, на думку суду, призначення покарання у виді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового строку буде найбільш дієвим заходом для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст.370-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання відповідно до положень ст.75 КК України з випробуванням, встановивши випробувальний термін на строк 3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1,2, ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.
Строк покарання підсудному обчислювати з моменту виконання вироку.
Домашній арешт обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування вважати продовженим до набуття вироку чинності.
На вирок може бути подана апеляція на протязі 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ___________________________________________