Єдиний унікальний номер справи № 369/661/20 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1867/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2021 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 70001091 від 01.11.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2021 року обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО», на 60 днів, починаючи з 08 лютого 2021 року, а саме до 08 квітня 2021 року, включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 суд першої інстанції зважаючи на тяжкість висунутого обвинувачення та ризик того, що під тягарем покарання, яке загрожує у випадку доведеності обвинувачення за умисний особливо тяжкий злочин обвинувачені будуть переховуватися від суду, дійшов висновку, що тримання обвинувачених під вартою на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави буде виправданим, а також забезпечить стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2021 року просить її скасувати в частині продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та змінити його підзахисному запобіжний захід на домашній арешт.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення допустив істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки всупереч вимогам глави 18 КПК України продовжив запобіжний захід ОСОБА_6 без клопотання прокурора, чим виявив упередженість та вийшов за межі наданих йому повноважень, порушив право особи на захист, на свободу та особисту недоторканість. На переконання апелянта, суд першої інстанції не мав права відмовляти в застосуванні до ОСОБА_6 застави, так як він обвинувачується у вчиненні злочину без застосування насильства, і єдиною підставою для прийняття такого рішення слугувала тяжкість висунутого обвинувачення, яка не є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.
Окрім того, захисник вказує на те, що судом першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 не було враховано дані, що характеризують його особу, а саме те, що його підзахисний не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання і потребує негайного оперативного втручання з приводу значного вкорочення кінцівки. При цьому хірургічне лікування цієї патології може бути проведено лише в умовах вузькопрофільної медичної установи ортопедичного напрямку з подальшою реабілітацією в умовах стаціонару та амбулаторії, і ненадання відповідної медичної допомоги призведе до прогресування синдрому різної довжини ніг та інших незворотних наслідків.
Апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 не містить клопотання про її розгляд за участю сторін, а відтак апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422 КПК України без участі сторін.
Дослідивши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено ст. 331 КПК України під час судовогорозгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 та інших обвинувачених, поставив на обговорення разом з клопотаннями захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу і питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, заслухав думку обвинувачених та їх захисників, прокурора, потерпілого та його представника.
Отже, всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції діяв в межах своїх повноважень, оскільки вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою є обов`язком суду, відповідно до ст. 331 КПК України, а відтак посилання захисника на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, свободу та особисту недоторканість, колегія суддів вважає безпідставним.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання ОСОБА_6 та інших обвинувачених під вартою, суд першої інстанції всупереч доводам захисника належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання, врахував дані, що характеризують особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, характер висунутого йому обвинувачення, що має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й охорони інтересів суспільства та потерпілих, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим та обґрунтовано встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду та запобігти ризикам, передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, так як є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про існування у обвинуваченого ОСОБА_6 ризику, передбаченогоп. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки викладені вище обставини в їх сукупностіпереконливо свідчать, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду і такий ризик не зменшився, що виправдовує подальше його тримання під вартою, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме спробам вчинити вказані дії, а відтак доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в цій частині є безпідставними.
Не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо стану здоров`я його підзахисного, з огляду на те, що жодних даних про необхідність проведення обвинуваченому ОСОБА_6 негайного оперативного втручання, яке може бути здійснено лише в умовах вузькопрофільної медичної установи, внаслідок чого, ОСОБА_6 не може утримуватись під вартою, захисником до апеляційної скарги не додано.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, самі по собі, не можуть слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Щодо доводів захисника про необхідність визначення розміру застави при продовженні строків тримання під вартою, то апеляційний суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а відтак відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, за вказаних обставин, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як про це просить захисник, забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2021 року в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4