Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/80/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2021 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луганки Петрівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, без утриманців, безробітного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , такого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такого, який не має судимості,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 55 днів, з 15 години 50 хвилин 08 лютого 2021 року до 03 квітня 2021 року 15 години 50 хвилин; без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої, після чого лягли відпочивати.

Того ж дня близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_8 прокинувся від різкого неприємного запаху випорожнень, який доносився від ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку поруч. Перебуваючи в роздратованому стані, викликаному поведінкою ОСОБА_9 , підозрюваний почав висловлюватися на адресу своєї знайомої нецензурною лайкою та на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільно-небезпечні наслідки, спричинив ОСОБА_9 численні удари в область голови та тулубу.

Реалізовуючи свій умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підозрюваний наблизився до ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , та умисно почав наносити численні удари руками в область голови і тулубу, від яких ОСОБА_9 впала на підлогу.

Після цього, ОСОБА_8 схопив потерпілу за одяг та витяг на проїзну частину дороги, де залишив її, накривши ковдрою, на яку потерпіла справила свої фізіологічні потреби.

Згідно довідки КНЗ «Петрівська центральна районна лікарня» від 03.02.2021 року у потерпілої ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді: полі травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, масивної параорбітальної гематоми справа, множинних саден, гематоми голови, ЗТГК, переломів 2-9 ребер зліва, лівостороннього гемопневмотораксу, переломів 4, 8, 9 ребер справа, тупої травми живота, забою передньої черевної стінки, підшкірної емфіземи тулуба, шиї, обличчя, верхніх кінцівок, множинних саден верхніх та нижніх кінцівок, лівої підвздухвинної області.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити частково клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 55 днів, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Встановлено ризики: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного, та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , яка просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме - домашній арешт цілодобово.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Слідчим суддею не надано належної оцінки всім ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обставинам, передбаченим ст. 178 КПК України, обраний запобіжний захід є занадто суворим.

Судом залишено поза увагою відсутність судимості ОСОБА_8 , позитивні характеристики підозрюваного, стійкі соціальні зв`язки, наявність бажання відшкодувати заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, тощо.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного, які підтримали подану захистом апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги адвоката, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України: Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Підозра ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: рапортом інспектора Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області, протоколом огляду місця події від 02.02.2021 року /житлового будинку/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 03.02.2021 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 від 03.02.2021 року, ОСОБА_13 від 03.02.2021 року, ОСОБА_14 від 03.02.2021 року, ОСОБА_15 від 04.02.2021 року, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 04.02.2021 року, ОСОБА_18 від 04.02.2021 року, протоколом обшуку від 03.02.2021 року , протоколом огляду речового доказу від 04.02.2021 року /оптичного диску із фіксацією слідчих дій/, протоколом допиту підозрюваного від 04.02.2021 року,

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії умисних тяжких, покарання передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.
Внаслідок кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки, які є невідворотними.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

ОСОБА_8 безробітний та не одружений, без утриманців, постійного місця проживання не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, перебуває на обліку лікаря психіатра з 2001 року з діагнозом емоційно-нестабільний розлад особистості; як характеристика репутації підозрюваного враховується нейтральна характеристика особи підозрюваного, факт притягнення до кримінальної відповідальності у 2017 року.

У кримінальному провадженні триває досудове розслідування , проводяться слідчі дії, при цьому, свідки у провадженні є односельчанами підозрюваного.

Зважаючи на зазначені обставини, враховуючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочинів, незаконно впливати на свідків , перешкоджати провадженню іншим чином.
З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення оскаржуваного судового рішення слідчого судді суду першої інстанції без змін, як законного та обґрунтованого, а апеляційної скарги, відповідно, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 лютого 2021 року, якою стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 55 днів, з 15 години 50 хвилин 08 лютого 2021 року до 03 квітня 2021 року 15 години 50 хвилин; без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3