В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2021 Справа №607/16822/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши кримінальне провадження №0000934 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, непрацюючого, інваліда 1 групи, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судженого в порядку ст.89 КК України, про обвинувачення за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 321, ч.3 ст. 321 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 23.06.2014 року близько 18 год. 00 хв., маючи в наявності таблетки «Димедрол» та «Соннат», знаходячись на сходовій клітці біля квартири АДРЕСА_2 умисно незаконно збув ОСОБА_7 одну таблетку жовтого кольору, яка у своєму складі містить зопіклон, який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, маса якого в таблетці становить 0,0075 гр. і три таблетки білого кольору, які містять у своєму складі дифенгідраміну гідрохлорид (димедрол), який є сильнодіючим лікарським засобом, маса якого в перерахунку на основу становить 0,1411 гр. за 120 грн.
Також, 25.06.2014 року близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_8 , маючи в наявності таблетки «Димедрол» та «Соннат», знаходячись на сходовій клітці під`їзду біля квартири АДРЕСА_2 умисно незаконно збув ОСОБА_7 одну таблетку жовтого кольору, яка у своєму складі містить зопіклон, який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, маса якого в таблетці становить 0,0067 гр. і три таблетки білого кольору, які містять у своєму складі дифенгідраміну гідрохлорид (димедрол), який є сильнодіючим лікарським засобом, маса якого в перерахунку на основу становить 0,1423 гр. за гроші в сумі 120 грн.
ОСОБА_6 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, отримав рецепт форми №1 на право отримання препарату «Димедрол», в якому міститься сильнодіючий лікарський засіб «дифенгідраміну гідрохлорид», котрий згідно наказу МОЗ України №490 від 17.08.2007 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» відноситься до сильнодіючих лікарських засобів. ОСОБА_6 , використовуючи виданий рецепт форми №1 на право отримання препарату «Димидрол», в якому міститься сильнодіючий лікарський засіб «дифенгідраміну гідрохлорид», в одній із аптек у м.Тернополі умисно отримав таблетки препарату «Димидрол». ОСОБА_6 умисно переніс таблетки препарату «Димидрол» до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де умисно незаконно зберігав їх з метою збуту.
ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно незаконно зберігав при собі раніше придбану таблетку препарату «Димидрол» з метою збуту, в якій міститься сильнодіючий лікарський засіб «дифенгідраміну гідрохлорид», який згідно наказу МОЗ України №490 від 17.08.2007 «Про затвердження Переліків отруйних та сильнодіючих лікарських засобів» відноситься до сильнодіючих лікарських засобів. Переслідуючи корисливу мету він 25.01.2018 близько 14 год. 00 хв. умисно незаконно, в порушення вимог ст. 19 Закону України «Про лікарські засоби», не маючи спеціального на те дозволу (ліцензії) на роздрібну торгівлю лікарськими засобами, збув ОСОБА_9 1 таблетку препарату «Димидрол», в якій міститься сильнодіючий лікарський засіб «дифенгідраміну гідрохлорид», у кількості 0,0416 грама за 40 гривень.
Крім цього в період з жовтня 2017 року по січень 2018 року у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також, незаконний збут наркотичних засобів. ОСОБА_8 є учасником програми замісної підтримувальної терапії в Тернопільському обласному наркологічному диспансері. В період з жовтня 2017 року по січень 2018 року він отримав рецепти форми №3 на право отримання препаратів, які містять «метадон», що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено згідно ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року. В той самий період ОСОБА_8 , використовуючи видані рецепти форми №3 на право отримання наркотичних засобів та психотропних речовин в Тернопільській обласній комунальній міжлікарняній аптеці №126 отримав таблетки препарату «Метафін ІС», який містить діючу речовину «метадон», який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які переніс до місця свого проживання по АДРЕСА_1 . В порушення наказу МОЗ України від 27.03.2012 «Про затвердження Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю» він не вжив їх за призначенням, а умисно зберігав за місцем свого проживання з метою збуту. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій 25.01.2018 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , маючи в наявності дві таблетки із надписом «Метафін ІС», які містять «метадон», масою 0.048 грама, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено ОСОБА_8 умисно незаконно збув їх ОСОБА_9 за 200 гривень.
В суді ОСОБА_4 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнає повністю і бажає надавати показання.
Враховуючи, що учасники судового провадження не заперечували, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорювалися. Суд постановив ухвалу допитати лише обвинуваченого.
В судовому засіданні ОСОБА_4 надав показання: обставин не пам`ятає; все було так, як вказано в обвинувальному акті від 16 листопада 2020 року; вину у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 321, ч.3 ст. 321 КК України визнає повністю; у вчиненому щиро розкаюється.
Суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
За таких обставин суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його дії кваліфіковані правильно. Отже, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307 КК України, тобто у незаконне зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів; ч.1 ст.321 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, ч.3 ст.321 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, вчинене повторно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його молодий вік і те, що він раніше не суджений, досудову доповідь органу пробації з висновку якої вбачається, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства і для окремих осіб, а також, обставини, які пом`якшують покарання це визнання вини, щире каяття, сприяння встановленню істини, хвороба через яку він не ходить самостійно, а пересувається лише в кріслі-колясці та потребує сторонньої допомоги і є інвалідом 1 групи, має на утриманні малолітню дитину.
Суд вважає, що з метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання передбачені ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 321, ч.3 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України доцільно ОСОБА_4 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
В контексті ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З врахуванням особи винного, висновку органу пробації та наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може бути перевихованим без ізоляції від суспільства. Отже, відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 50, 75, 76 КК України, 349, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 307, ч.1 ст.321, ч.3 ст.321 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;
- за ч.1 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.3 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання - 4(чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 2(два) роки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Головуючий суддяОСОБА_1