Справа №639/490/21
Провадження №1-кс/639/887/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного 27.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Мотивоване клопотання тим, що в провадженні СВ відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000082 від 27.01.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч.3 ст.307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, при невстановлених обставинах, у невстановлений час та дату, в невстановленому місці придбав спеціальну сировину, а саме соляну кислоту, етиловий спирт, етилацетат, аміак, харчові барвники та інші речовини, які перевіз до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для незаконного виготовлення психотропної речовини PVP з метою збуту.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел щодо незаконного виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини PVP в особливо великих розмірах, в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 26.01.2021, перебуваючи за вказаною вище адресою, за допомогою хімічних реакцій шляхом почергового змішування вказаних вище інгредієнтів, використовуючи спеціальні лабораторні предмети, здійснив виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини PVP загальною вагою 4084,9052 грам з метою збуту, після чого, без передбаченого законом дозволу, почав зберігати вказану психотропну речовину в кімнатах житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса PVP в розмірі 4084,9052 грам відноситься до особливо великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_5 за всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Крімо того, ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 26.01.2021, не маючи передбаченого законом дозволу вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з правопорушеннями проти громадської безпеки, та, діючи зі злочинним умислом, спрямованим на придбання вогнепальної зброї, з метою подальшого її зберігання, усвідомлюючи протиправний характер свого злочинного задуму, придбав у невстановленому місці та за невстановлених в ході досудового розслідування обставин у особи чоловічої статі, особистість якої процесуально встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, 199 пістолетних патронів (з гумовою кулею) травматичної/несмертельної дії калібру 9 VV Р.А. по 120 шт., колишній сигнальний пістолет "«BLOW» моделі «TR 14», калібру 9 ММ P.A.K. № НОМЕР_1 , переробленим саморобним способом для стрільби патронами з метальними снарядами діаметром до 5,9 мм.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу у сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бажаючи, та, прагнучи вчинити незаконне зберігання придбаним ним вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), дозволу в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, перевіз їх до місця свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та розпочав її незаконно зберігати на протязі тривалого періоду часу до 26.01.2021.

19.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , однак на даний час відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та він перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях б. 99.

Відповідно до інформаційної довідки № 256419843 від 14.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 66.4 кв. м., житловою площею 44.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності в розмірі 1/3 частки ОСОБА_5 .

Прокурор зазначає, що на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на 1/3 частину, яка належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва на спадщину за законом, серія та номер 1-2306, виданий 07.12.2013, видавник Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, посвідченого нотаріусом ОСОБА_6 , необхідно накласти арешт, відповідно до п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Згідно ч. 3 ст. 307 КК України незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тому, звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна у кримінальному провадженні, про що йдеться в ч.ч. 2, 5, ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень захисник зазначила, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить 3 співвласникам, в тому числі ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності. Позбавлення права користування, володіння та розпорядження 1/3 частини вищевказаного житлового будинку, яка належать ОСОБА_5 на праві приватної власності буде порушувати право власності інших співвласників. Крім того, захисник вважає пред`явлену ОСОБА_5 підозру необґрунтованою, а тому відсутні достатні підстави для арешту майна з метою його конфіскації.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання в режимі відеоконференції у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» не з`явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду клопотання своєчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000082 від 27.01.2021 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 1 ст. 263, ч.3 ст.307 КК України.

19.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до інформаційної довідки № 256419843 від 14.05.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок загальною площею 66.4 кв. м., житловою площею 44.4 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності в розмірі 1/3 частки ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить в подальшому конфіскацію майна як виду покарання.
Так, не накладення арешту на вказане майно підозрюваного може призвести до відчуження останнім цього майна, що може зашкодити кримінальному провадженню та унеможливити конфіскацію майна.
Крім того, не застосування заборони на відчуження вищевказаним майном, може привести до подальшої передачі майна, а саме подальшого його продажу та відчуження.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, передачі майна.
Стороною обвинувачення не доведено доцільності застосування вказаних заборон щодо належного підозрюваному ОСОБА_5 майна.
Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 , відчуження вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 167-175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка належать ОСОБА_5 на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження вказаного майна.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1