Ухвала
Іменем України
04 березня 2021 року
м. Київ
справа № 463/100/21
провадження № 51-277впс21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Львівського апеляційного суду та клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження №463/100/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року з одного суду

до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:
До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду надійшло подання Львівського апеляційного судупро направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги останнього на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, із зазначеного суду до апеляційного суду іншої області.
Подання мотивовано тим, що в Львівському апеляційному судінеможливо утворити склад суду для судового провадження в апеляційному порядку

за вищевказаною апеляційною скаргою.
Крім того, до Касаційного кримінального суду надійшло клопотання

ОСОБА_5 , зі змісту якого вбачається, що останній з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження просить направити вказані матеріали провадження до Київського апеляційного суду, оскільки всі потерпілі, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проживають

у м. Києві.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав своє клопотання, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи, наведені у поданні та клопотанні ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 31 КПК України кримінальне провадження

в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
До того ж зазначеною нормою закону передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
З огляду на ч. 3 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як убачається з матеріалів провадження, до Львівського апеляційного суду

в порядку апеляційного оскарження надійшли матеріали провадження №463/100/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року про відмову

в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 08 лютого 2021 року визначення колегії суддів для розгляду вказаного провадження не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Як убачається з матеріалів провадження, станом на 08 лютого 2021 року у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду працює дванадцять суддів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
Однак, судді ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 заявили собі самовідводи, які було задоволено у встановленому законом порядку, а отже відповідно до положень ст. 75 КК України вони не мають права брати участь у цьому провадженні. Крім того, суддю ОСОБА_13 було виключено під час здійснення автоматизованого розподілу вищевказаного провадження, оскільки оскаржену ухвалу постановлено його рідним братом.
Вказане унеможливлює виконання вимог ч. 4 ст. 31 КПК України, відповідно

до якої кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Разом із тим, зі змісту клопотання ОСОБА_5 вбачається, що останній просить направити провадження до Київського апеляційного суду, оскільки потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають у м. Києві,

при цьому, посилається на інше провадження (№ 300/686/17), яке не є предметом розгляду касаційного суду, а рішення місцевого суду оскаржується лише ОСОБА_5 .
При цьому предметом розгляду Верховного Суду наразі є подання Львівського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного

суду м. Львова від 13 січня 2021 року про відмову в задоволенні скарги

ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Отже, доводи ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження № 463/100/21 за місцем проживання потерпілих не заслуговують на увагу, оскільки останній вказує на потерпілих в іншому кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, доводи у клопотанні ОСОБА_5 про необхідність залучення потерпілого ОСОБА_8 до розгляду вищевказаних подання та клопотання в режимі відеоконференції є безпідставними.
До того ж на адресу суду від ОСОБА_8 не надходило жодного клопотання

про його бажання взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції

під час розгляду подання Львівського апеляційного суду та клопотання ОСОБА_5 про направлення матеріалів провадження №463/100/21

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня 2021 року з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_5 слід задовольнити частково, а подання Львівського апеляційного суду

з огляду на те, що в судовій палаті з розгляду кримінальних справ цього апеляційного суду неможливо сформувати колегію суддів для розгляду зазначених матеріалів провадження, задовольнити та направити матеріали провадження № 463/100/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 до іншого найбільш територіально наближеного апеляційного суду, а саме до Тернопільського апеляційного суду.

Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Подання Львівського апеляційного суду задовольнити, клопотання

ОСОБА_5 задовольнити частково.

Матеріали провадження №463/100/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 січня

2021 року про відмову в задоволенні скарги останнього на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого

у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направити з Львівського апеляційного суду до Тернопільського апеляційного суду для розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3