Справа № 456/4000/21
Провадження № 1-кп/456/484/2021
УХВАЛА

судового засідання

13 серпня 2021 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000309 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки такий строк закінчується 15.08.2021 р.. Вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, зібрані у кримінальному провадженні докази є вагомими і допустимими та будуть у подальшому досліджені у судових засіданнях Стрийського міськрайонного суду. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, та потерпілу, які в судовому засіданні ще не допитувались. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив стосовно даного клопотання у частині обрання йому саме найсуворішого запобіжного заходу, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти заявленого прокурором клопотання заперечив. В свою чергу заявив клопотання про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що існують нові фактичні обставини, які не розглядались, а ні слідчим суддею Стрийського

міськрайонного суду Львівської області 13.07.2021 при обранні та продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а ні Апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

Зокрема, як на нову обставину посилається на те, що діяння ОСОБА_5 невірно кваліфіковані за ст. ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого було не безпосереднім наслідком заподіяння удару ОСОБА_5 у ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню, якого ОСОБА_7 хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити. Тобто у конкретному випадку мало місце не умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, а вбивство вчинене через необережність, у зв`язку з чим дії ОСОБА_8 підлягають перекваліфікації на ч. 1 ст. 119 КК України, який є нетяжким злочином.

Відтак, вважає що наявні фактичні та юридичні підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи: ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18.05.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому ухвалою слідчого судді від 13.07.2021 такий запобіжний захід було продовжено.

Підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м"який запобіжний захід.

При цьому, судом досліджено питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано та не зазначено про їх існування.Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

При цьому суд бере до уваги, те що ОСОБА_5 хоча раніше й не судимий, однак обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, вчиненого до того ж у, стані алкогольного сп`яніння, може незаконно впливати на потерпілого та свідків вчинення кримінального правопорушення, які у даному кримінальному проваджені ще не допитані, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою запобігання спробам обвинуваченому вчиняти вказані дії та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Щодо заявлених захисником обвинуваченого нових фактичних обставин, а саме невірності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 як умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК України) замість вбивство вчинене через необережність (ст. 119 КК України), то таким твердження судом буде надана відповідна правова оцінка у ході безпосереднього розгляду кримінального провадження, а не на даній стадії процесу.
Наведені дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, перебування у нього на утриманні двох малолітніх дітей, як і наявності у нього пільг та виключно хороших його характеристик,не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.

При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно із ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням наведеного та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, суд відхиляє клопотання захисника обвинуваченого про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, виходячи з існуючих на даний час ризиків, вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігти можливості настання таких ризиків, відтак, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 жовтня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та скерувати для відома та виконання уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1