Справа № 485/527/21
Провадження №1-кп/485/54/21
Вирок
іменем України

07 травня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка кримінальне провадження № 0000076 від 19 квітня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов"язаного, не одруженого, утриманців немаючого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:

Суд визнав доведеним, що 18 квітня 2021 року близько 20:30, більш точного часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, рухаючись на мотоциклі марки "ІЖ" д/н НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , яке огороджене металевим парканом з сітки рабиці з металевими двохствірчатими воротами, які з середини зачинені на навісний замок та металевою хвірткою, в якої маються два запірних пристрої один з яких є металевий гачок та металевий прут у вигляді засову та вирішив під"їхати до своєї знайомої ОСОБА_6 з метою з"ясування особистих відносин, покликати господарку ОСОБА_6 .

Перебуваючи біля вхідної хвіртки вказаного домоволодіння, яка на той момент була прикрита, але не зачинена, ОСОБА_3 почав кликати ОСОБА_6 , та вона вийшла до нього. В подальшому, ОСОБА_3 почав прохати господарку, щоб вона впустила його на територію двору свого домоволодіння, однак вона відмовилась, при цьому остання зачинила хвіртку воріт на металевий гачок та пішла в будинок.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до подвір"я ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому остання проживає, ОСОБА_3 рукою відчинив хвіртку шляхом зняття гачка, та таким чином проник на огороджену територію вище вказаного домоволодіння, чим порушив встановлені конституційні гарантії недоторканості житла, визначені ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння особи.

В подальшому почав стукати в двері будинку та кликати господарку ОСОБА_6 , щоб вона вийшла до нього. Після цього, остання вийшла з будинку на подвір"я та виштовхала ОСОБА_3 з території свого двору, при цьому зачинила хвіртку воріт на металевий засов, пішла до будинку та зачинилася з середини.

Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до подвір"я ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона проживає, повторно проник на огороджену територію вище вказаного домоволодіння, чим порушив встановлені конституційні гарантії недоторканості житла, визначені ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканість житла та іншого володіння особи.

Продовжуючи свої умисні, протиправні дії ОСОБА_3 пройшов до приміщення будівлі ОСОБА_6 , де із застосуванням фізичної сили почав наносити удари по вхідних дверях, які на той час були зачинені зсередини на металевий гачок, який служить запірним пристроєм, внаслідок чого вони відчинилися, та останній проник до будинку, тим самим порушив право на відпочинок таправо на повагу до приватного життя ОСОБА_6 , яка у той час перебувала в будинку.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю. Суду надав пояснення, що повністю відповідають зазначеним обставинам. Зокрема пояснив, що 18.04.2021 року у вечірню пору доби в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку де проживає потерпіла. Після чого проник на території двору будинку шляхом відкриття хвіртки. Згодом почав наносити удари у вхідні двері, в наслідок чого відчинив двері, шляхом вибиття металевого гачка яким були зачинені двері, та проник в будинок.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 18.04.2021 вона перебувала вдома разом з дитиною. У вечірню пору доби до неї у двір в стані алкогольного сп`яніння зайшов обвинувачений. Вона виштовхала його за межі подвір`я і зачинила хвіртку, пішла в будинок. Обвинувачений повторно проник на подвір`я її будинку, шляхом відкривання хвіртки, почав стукати у вхідні двері будинку, вибив металевий гачок, яким були зачинені вхідні двері в будинок, відчинив двері та проник в будинок. .
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними безпосередньо дослідженими у судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:
поясненнями потерпілої ОСОБА_6 наданими в судовому засіданні;
заявою потерпілої ОСОБА_6 від 18.04.2021 року відповідно до якої вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який 18.04.2021 незаконно проник до її будинку (а.п. 34);
протоколом огляду місця події від 18.04.2021 року з план-схемою та фототаблицею до протоколу огляду місця події відповідно до якого було зафіксовано пошкодження вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 в якому проживає потерпіла (а.п. 36-42);
протоколом проведення слідчого експерименту від 26.04.2021 року з фототаблицею під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_3 показав обставини вчинення ним кримінального правопорушення (а.п. 58-63);
довідкою Тамаринського старостинського округу виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 26.04.2021 за № 157 відповідно до якої в будинку АДРЕСА_1 проживає потерпіла ОСОБА_6 з чоловіком ОСОБА_7 та малолітнім сином (а.п. 52).
Вказані докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів, які узгоджуються між собою. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується посередньо, проживає за рахунок заробітків закордоном, неодружений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд приймає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії проступків, обставини та мотиви його вчинення, наслідки його вчинення для потерпілої особи, відсутність матеріальних претензій, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого. Суд вважає що для виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів необхідним та достатнім буде покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті. Враховуючи те, що обвинувачений не працює, застосування покарання у вигляді виправних робіт до обвинуваченого є неможливим, а застосування покарання у вигляді обмеження волі, в тому числі із застосуванням ст.. 75, 76 КК України, враховуючи особу обвинуваченого та характер вчиненого кримінального правопорушення є, на думку суду, занадто тяжким покаранням. Окрім того, як пояснив в судовому засіданні обвинувачений він живе за рахунок робіт закордоном, та призначення покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.. 75,76 КК України позбавить його можливості виїхати закордон на заробітки та може потягти тяжке матеріальне становище обвинуваченого та спонукати його до вчинення нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1