Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції з ДУ Рівненський слідчий ізолятор апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2021 року в кримінальному провадженні № 0000045, -

ВСТАНОВИЛА:
Рівненським районним судом Рівненської області здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000045 від 02.02.2021 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

09 липня 2021 року ухвалою цього ж суду задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до 06 вересня 2021 року.

У поданій апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , доводить, що стороною обвинувачення, на його думку, не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні, яке є ідентичним клопотанню від 24.03.2021 року. Зазначає, що запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, можливо і шляхом застосування щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні крадіжки чужого майна на загальну суму 731 грн, має постійне місце проживання, більш м`якого запобіжного заходу, беручи до уваги відсутність доведених перед судом підстав для його утримання під вартою. Також, вказує, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України, судом не визначено розміру застави.

Просить скасувати ухвалу суду і ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 , підтримані обвинуваченим ОСОБА_6 , на задоволення апеляційної скарги, прокурора щодо залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність реальних ризиків.

Між тим, відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

При апеляційному розгляді встановлено, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.185 КК України, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України (сума крадіжки 731 грн), потерпілий і свідки у провадженні допитані, що унеможливлює ризик тиску для зміни показань, має постійне місце проживання, за яким скарг щодо його неналежної поведінки не надходило, що підтверджено прокурором в судовому засіданні.

Матеріали клопотання не містять жодних даних, які б стверджували про те, що ОСОБА_6 перешкоджає будь - яким чином встановленню істини в кримінальному провадженні чи буде переховуватися від суду, і що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обовязків.

Не містить належних даних і оскаржувана ухвала, а прокурор при розгляді скарги апелянта в апеляційній інстанції не навів переконливих доводів щодо ризиків незабезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обовязків.

За таких обставин колегія суддів вважає, що процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2021 року щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до 06 вересня 2021 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід-цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3