Справа № 462/5231/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001558 від 19.08.2020 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , 15.08.2020 року у період часу з 16 год. 47 хв. по 20 год. 08 хв. діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 (матеріали справи відносно останнього, виділені в окреме провадження на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 23.03.2021 року) перебуваючи у приміщенні ТОВ «Львівхолод», а саме у магазині «Рукавичка» за адресою: м. Львів-Рудно, вул. Огієнка, 16, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, взяв з полички: «Коньяк Грузинський 5 років 40%», ємністю 0, 5 л. «NIKO_PIROSMANI», вартістю 149 грн. 52 коп. (без ПДВ); «Коньяк RESERVE VSOP 40%», ємністю 0, 5 л. «Коблево», вартістю 150 грн. (без ПДВ); «Коньяк УКР SELECTION 3 роки 40 %», ємністю 0, 5 л. «Коблево», які у приміщенні торгового залу помістив ОСОБА_5 у рюкзак. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пройшли повз каси та не оплатили вартості коньяку, винесли його за межі магазину та у подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 419 грн. 10 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групи осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, та надав суду показання що підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся, просить суд його суворо не карати.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.
Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра (а.с. кримінального провадження 62) не перебуває, також те, що ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання та призначити йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:
-CD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Рукавичка», що за адресою: м. Львів-Рудне, вул. Огієнка, 1б за 15.08.2020 року (а.с. кримінального провадження 26, 108) залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: