Справа № 127/8045/21
Провадження №11-кп/801/1025/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу з доповненнями засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну призначеного покарання більш м`яким.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 засуджений до довічного позбавлення волі. На даний час відбув більше 12 років та 4 місяців та вважає, що подальше його тримання під вартою порушує статтю 3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини. Послався на Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України (№ 2)», зокрема на те, що він перебуває у таких самих умовах як і заявник у вказаній справі, а тому у його випадку існує те саме порушення, а саме застосування щодо нього покарання у виді довічного позбавлення волі. За таких умов, Рішення підлягає застосуванню і щодо нього. Вказав, що оскільки визначене у КК України покарання у виді довічного позбавлення волі суперечить акту вищої юридичної сили - вищевказаному Рішенню ЄСПЛ, то його покарання, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України має бути пом`якшене через невідповідність новій нормі чинного законодавства, а саме - Рішенню Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України (№ 2)». Крім того, ОСОБА_8 посилався на ч. 3 ст. 74 КК України, так як призначена йому міра покарання перевищує санкцію нового закону. У зв`язку із вказаним просив замінити покарання більш м`яким з довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та зарахувати відбутий строк до покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 , про припинення катування та звільнення з місць позбавлення волі.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що на даний час відсутні передбачені законодавством України та практикою Європейського суду з прав людини підстави про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, а тому клопотання засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі з доповненнями засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2021 року. Просить матеріали справи повернути на новий судовий розгляд.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, оскільки він відбув більше 12 років позбавлення волі, подальше відбування покарання вважає таким, що порушує ст. 3 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, також засуджений ОСОБА_8 посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пєтухов проти України № 2», ст. 5, 74 КК України, на підставі яких просить замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, є обґрунтованими.
Статтею 74 КК України врегульовано підстави для звільнення особи від покарання чи його пом`якшення.
Частиною 3 статті 74 КК України врегульовано порядок пом`якшення призначеного покарання, згідно із яким призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.
Тобто, для застосування вказаної норми має бути обов`язкова умова - прийняття нового закону, яким змінено із пом`якшенням санкцію статті, що передбачає кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 22.08.2011 року за п.п. 1, 2, 4, ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 08.09.2011 року. Таким чином ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з моменту його затримання, тобто з 11.11.2010 року.
Станом на момент розгляду справи, санкція частини 2 статті 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, тобто вказана санкція не змінилася.
Згідно ч. 3 ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.
Отже, посилання ОСОБА_8 у клопотанні, що рішення ЄСПЛ «Пєтухов проти України № 2» автоматично встановлює можливість застосування до нього інституту пом`якшення покарання не відповідає закону.
Крім того, суд зазначає, що рішенням у справі «Пєтухов проти України (№2)» ЄСПЛ констатував порушення Україною статті 3 Конвенції з основоположних прав та свобод відносно осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, що полягає у відсутності у довічно ув`язнених осіб реальної перспективи звільнення та можливості перегляду довічного ув`язнення.
Проте цим рішенням зобов`язано вжити заходів загального характеру щодо усунення порушень прав довічно засуджених осіб, що означає законодавче урегулювання встановлених ЄСПЛ порушень прав окремих осіб.
Висновки щодо протиправності застосування покарання у виді довічного позбавлення волі, на які посилається засуджений у своєму клопотанні, у вказаному Рішенні відсутні. Його трактування згаданого рішення ЄСПЛ як рішення, що свідчить про неможливість та незаконність призначення такого виду покарання як довічне позбавлення волі не відповідають дійсності.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстави для застосування до засудженого ОСОБА_8 звільнення від покарання і пом`якшення покарання відповідно до частини 3 статті 74 КК України відсутні, оскільки санкція ч. 2 ст. 115 КК України, за якою засуджено ОСОБА_8 до покарання у виді довічного позбавлення не змінена.
Наразі також не внесено відповідні зміни до Закону України про кримінальну відповідальність, які б встановлювали можливість перегляду терміну покарання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі.
На підставі викладеного, суд першої інстанції у своєму рішенні вірно зазначив, що на даний час відсутні передбачені законодавством України та практикою Європейського суду з прав людини підстави для звільнення від відбування покарання засудженим до довічного позбавлення волі іншим покаранням. Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості дострокового звільнення засуджених від покарання у виді позбавлення або заміни такого покарання на більш м`яке, вирішення таких питань можливе в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.
На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк - залишити без змін.
Ухвала оскарження не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: