Справа № 369/5260/21
Провадження № 1-кс/369/1014/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007835 від 19.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007835 від 19.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007835 від 19.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, за фактом функціонування в Києво-Святошинському районі Київської області приміщень (залів), де розміщені гральні автомати та надаються послуги грального бізнесу.
Так, 16.04.2021 до чергової частини відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області по спецлінії «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , функціонує приміщення (зал), де розміщені гральні автомати та надаються послуги грального бізнесу.
У зв`язку з вищевикладеним та на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 20.12.2019 № 1325-р «Про протидію гральному бізнесу», а саме щодо забезпечення вжиття заходів до припинення функціонування розповсюджувачів лотерей, діяльність яких не віднесена до організації та проведення лотерей, не заборонених Законом України «Про заборону грального бізнесу в Україні», у період часу з 23 год. 35 хв. по 23 год. 55 хв. 16.04.2021 проведено огляд приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено:
- Сімнадцять комп`ютерних системних блоків;
- Сімнадцять комп`ютерних моніторів;
- Сімнадцять клавіатур;
- Сімнадцять оптичних мишок
Вказані речі, у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В судове засідання слідчий не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.
Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту - відповідність вилученого майно критеріям, визначеним ст. 98 КПК України щодо речових доказів.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як убачається з матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, кримінальне провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Таким чином, зі змісту клопотання убачається, що воно виходить за межі доказування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим в його задоволенні необхідно відмовити.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Враховуючи вищевказані вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально.
Встановлено, матеріали клопотання не містять беззаперечних доказів, які б свідчили що речі, які були вилучені під час проведення обшуку були знаряддям вчинення злочину та що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98, частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно, значення якого як речового доказу у даному кримінальному провадженні не доведене.
Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0007835 від 19.12.2017 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2 КК України.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1