Провадження № 1-кс/461/1987/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2021 року на майно (речі та документи), яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2021 року накладено арешт на майно. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому він підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_4 має статус свідка у кримінальному провадженні і протягом тривалого часу позбавлений можливості володіти належним йому та членам його сім`ї майном.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просить його задовольнити із підстав наведених у клопотанні.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне розгляд справи проводити за відсутності слідчого та прокурора, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В межах даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2021 року накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 у якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_3 ; буклети оголошення «Stick Development» (фасування будь якої продукції в рідині в кількості 36 штук; ноутбук (макбук) сірого кольору Seria No C17G2A7DDJWT та зарядний пристрій -дві сім-карти мобільного оператора «Київстав»: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; акт звіт Агента №805 у кількості 2 штуки (договір №R-576 від 16.12.2019; розписка ОСОБА_4 дана ОСОБА_5 про позику 4700 тисячі доларів США; накладна №1 та №2 на медичну маску, рахунок №45 від 21.09.2020; відривок аркушу самоклейки із наліпками у кількості 6 штук (3 штуки біло червоного кольору із надписом «АХД-2000» та 3 штуки білого кольору із надписом «АХД-2000»); засіб дизенфікуючий у стіках «Green Drops» (дві пачки закриті по 100 штук у кожній та одна пачка розпакована у якій 62 штуки) загальна кількість 262 штуки; три пластикові ємкості частково заповнені рідиною: 2 пляшки із рідиною прозорого забарвлення та одна із рідиною рожевого забарвлення); коробка нової пошти із мобільним телефоном марки IPhone 7 IMEI: НОМЕР_6 ..
Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту на вилучені речі, було те, що вони відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України та можуть бути використані як докази факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1. збереження речових доказів;
2. спеціальної конфіскації;
3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Таким чином, приходжу до висновку про часткове скасування арешту на перелічену захисником продукцію, оскільки вказане обтяження не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому, а тому накладення обтяження слід частково скасувати.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,
клопотання задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.01.2021 року на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
-мобільний телефон марки «Nokia», IMEI: НОМЕР_1 у якому знаходиться сім-карта мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 ;
-мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_3 ;
-ноутбук (макбук) сірого кольору Seria No C17G2A7DDJWT та зарядний пристрій -дві сім-карти мобільного оператора «Київстав»: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;
-акт звіт Агента №805 у кількості 2 штуки (договір №R-576 від 16.12.2019;
-розписка ОСОБА_4 дана ОСОБА_5 про позику 4700 тисячі доларів США;
-накладна №1 та №2 на медичну маску, рахунок №45 від 21.09.2020;
-коробка нової пошти із мобільним телефоном марки IPhone 7 IMEI: НОМЕР_6 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1