У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

21 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю с. Рясне Яворівського району Львівської області, громадянину України, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , одруженому, не працюючому, раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 454 000 грн.
У випадку внесення підозрюваним застави просить покласти на нього такі обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні,
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Клопотання мотивує тим, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебуває кримінальне провадження № 0000075 від 09.04.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 369 України підбурюванні особи, до надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дії, з використанням службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.
Зокрема, за даними слідства на початку березня 2021 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 та його знайомий ОСОБА_6 , будучи обізнаними про необхідність виїзду транспортного засобу на іноземній реєстрації, яким користується ОСОБА_8 за межі території України, вступили у злочинну змову між собою з метою схиляння ОСОБА_8 до надання службовій особі Галицької митниці ДМС України неправомірної вигоди за внесення фіктивних (неправдивих) відомостей до бази даних АСМО «Інспектор» щодо виїзду транспортного засобу марки «SkodaSuperB» р.н. НОМЕР_1 за межі території України у Республіку Польща, без фактичного виїзду указаного транспортного засобу.
Дійшовши між собою згоди щодо дій кожного співучасника вчинення указаного злочину, ОСОБА_7 , діючи згідно раніше обумовленого злочинного плану, на початку березня 2021 (точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено) під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 , шляхом схиляння останнього до вчинення злочину, пов`язаного з наданням неправомірної вигоди службовій особі, звернувся з пропозицією щодо можливості вирішення питання фіктивного оформлення транспортного засобу марки «SkodaSuperB» р.н. НОМЕР_1 у базі даних АСМО «Інспектор» без фактичного перетину державного кордону, за умови надання неправомірної вигоди службовій особі Галицької митниці ДМС України, розмір якої він повідомить пізніше, для подальшої передачі інспектору Галицької митниці ДМС України через його знайомого ОСОБА_6 , який у свою чергу був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , обіцяючи при цьому відсутність настання негативних наслідків за вчинення таких дій.
Так, ОСОБА_7 , на початку квітня 2021 року із свого абонентського номеру НОМЕР_2 написав СМС повідомлення ОСОБА_8 на абонентський номер НОМЕР_3 в якому повідомив, що зможе допомогти йому вирішити питання з транспортним засобом щодо фіктивного оформлення транспортного засобу марки «SkodaSuperB» р.н. НОМЕР_1 у базі даних АСМО «Інспектор» без фактичного перетину державного кордону. Після чого, ОСОБА_8 , зателефонував до ОСОБА_7 який під час телефонної розмови повідомив, що може вирішити питання фіктивного оформлення факту виїзду транспортного засобу марки «SkodaSuperB» р.н. НОМЕР_1 у базах митниці (АСМО «Інспектор») без фактичного перетину державного кордону, за умови надання неправомірної вигоди в розмірі 1200 доларів США для подальшої передачі такої інспектору Галицької митниці ДМС України через свого знайомого ОСОБА_6 .
У подальшому, 07.04.2021 ОСОБА_7 , з метою реалізації єдиного злочинного умислу із ОСОБА_6 , спрямованого на схиляння ОСОБА_8 до вчинення злочину, зателефонував до останнього та повідомив про необхідність надіслати за допомогою додатку Інтернет зв`язку «Viber» на його абонентський номер НОМЕР_2 дані транспортного засобу, який необхідно фіктивно внести до бази даних АСМО «Інспектор», про нібито виїзд за межі території України у Республіку Польща через митний пункт пропуску «Краковець-Корчова».
Цього ж дня, ОСОБА_8 , на виконання злочинних пропозицій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , щодо внесення неправдивих відомостей до бази даних АСМО «Інспектор» щодо виїзду транспортного засобу марки «SkodaSuperB» за межі території України без фактичного перетину, із свого мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_3 за допомогою додатку Інтернет зв`язку «Viber» на абонентський номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , надіслав дані автомобіля «SkodaSuperB» із зазначенням VIN коду НОМЕР_4 та р.н. НОМЕР_1 .
08.04.2021 за невстановлених на даний час слідством обставин, державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці ДМС України ОСОБА_9 , у період з 23.10 по 23.30 год. в базу даних АСМО «Інспектор» внесено неправдиві відомості про нібито виїзд транспортного засобу марки «SkodaSuperB» із зазначенням VIN коду НОМЕР_4 та р.н. НОМЕР_1 з території України у Республіку Польща через МАПП «Краковець-Корчова», без фактичного виїзду указаного транспортного засобу.
09.04.2021 упродовж дня, ОСОБА_7 із свого абонентського номеру НОМЕР_2 зателефонував до ОСОБА_8 на абонентський номер НОМЕР_3 та повідомив, що ввечері 08.04.2021 в базу даних митниці АСМО «Інспектор» внесено відомості про нібито виїзд транспортного засобу марки «SkodaSuperB» VIN коду НОМЕР_4 та р.н. НОМЕР_1 за межі території України через МАПП «Краковець-Корчова», без фактичного виїзду указаного транспортного засобу, повідомивши при цьому, про необхідність надання 1500 доларів США, оскільки при оформленні виїзду автомобіля виникли ускладнення і йому необхідно додатково дати 300 доларів США, вказані грошові кошти він повинен передати державному інспектору Галицької митниці ДМСУчерез свого знайомого ОСОБА_6 . Окрім цього ОСОБА_7 , погрожуючи, повідомив ОСОБА_8 , що у разі не надання вищевказаних грошових коштів, то ОСОБА_6 через державного інспектора Галицької митниці ДМСУ, скасує виїзд вищевказаного автомобіля по базах митниці, а на водія указаного автомобіля буде складено протокол про порушення митних правил.
ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , схиляє його до вчинення злочину надання неправомірної вигоди службовій особі, а також те, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи настання негативних наслідків для себе у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 369 КК України, з метою викриття злочинної діяльності звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину та в подальшому діяв під їх контролем.
Зважаючи на те, що ОСОБА_8 на неодноразові вимоги ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 1500 доларів США не надав, відповідно до спільного злочинного плану, 12.04.2021 ОСОБА_6 із свого абонентського номеру НОМЕР_5 зателефонував до ОСОБА_8 на НОМЕР_3 , повідомивши, що йому відомо, що ОСОБА_7 допоміг внести в базу АСМО «Інспектор» відомості про нібито виїзд транспортного засобу марки «SkodaSuperB» за межі території України через МАПП «Краковець-Корчова», без фактичного виїзду указаного транспортного засобу, та йому, ОСОБА_8 , необхідно надати їм ОСОБА_7 та ОСОБА_6 1500 доларів США, оскільки, у разі не надання вищевказаних грошових коштів, вони через державного інспектора Галицької митниці ДМСУ, скасують виїзд вищевказаного автомобіля по базах митниці, а на водія указаного автомобіля буде складено протокол про порушення митних правил.
15.04.2021 до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 з вимогою надати грошові кошти в розмірі 1500 доларів США та повідомив, що для цього йому необхідно зустрітись з ним 16.04.2021 по вул. В. Чорновола у м. Львові неподалік ТЦ «Арсен».
Надалі, а саме 16.04.2021 близько 14.20 год., ОСОБА_8 прибув до ТЦ «Арсен», що за адресою: м. Львів,вул. В. Чорновола, 93, після чого зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що він вже є на місці, однак останній сказав, що йому необхідно приїхати до нього додому за адресою: АДРЕСА_2 .
Під час того, як ОСОБА_8 , на вимогу ОСОБА_7 , почав рухатись в напрямку вул. Мазепи у м. Львові, за ним, вживаючи заходів конспірації з метою не бути викритим спостерігав ОСОБА_6 .
Надалі, діючи під контролем правоохоронних органів, 16.04.2021 близько 15.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час попередньо домовленої зустрічі із ОСОБА_7 , який за попередньою змовою із ОСОБА_6 , погрожуючи, схилили його, ОСОБА_8 , до вчинення злочину - надання неправомірної вигоди службовій особі, надав ОСОБА_7 , частину раніше обумовленої неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 400 доларів США, які останній повинен був передати ОСОБА_6 для подальшої передачі державному інспектору відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці ДМС України ОСОБА_9 за внесення фіктивних (неправдивих) відомостей до АСМО «Інспектор» до якого останній мав доступ, про нібито виїзд транспортного засобу марки «SkodaSuperB» р.н. НОМЕР_1 за межі території України у Республіку Польща через МАПП «Краковець-Корчова», без фактичного виїзду указаного транспортного засобу.
19.05.2021 близько 13.00 год. до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про необхідність прибути йому в смт. Брюховичі, м. Львів до залізничного вокзалу для зустрічі.
Цього ж дня, ОСОБА_8 близько 15.45 год. прибув у смт. Брюховичі м. Львів та під час попередньо домовленої зустрічі із ОСОБА_6 , який за попередньою змовою із ОСОБА_7 , погрожуючи, схилили його, ОСОБА_8 , до вчинення злочину - надання неправомірної вигоди службовій особі Галицької митниці ДМСУ, перебуваючи на узбіччі дороги в смт. Брюховичі м. Львів, біля будівлі залізничного вокзалу за адресою: вул. Незалежності, 16, надав ОСОБА_6 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди грошові кошти у розмірі 900 доларів США, з яких 200 доларів США останній повернув ОСОБА_8 , частину грошових коштів із 700 доларів США останній повинен був передати державному інспектору відділу митного оформлення №4 митного поста «Яворів» Галицької митниці ДМС України ОСОБА_9 за внесення фіктивних (неправдивих) відомостей до бази даних АСМО «Інспектор» до якого останній мав доступ, про нібито виїзд транспортного засобу марки «SkodaSuperB» VIN код НОМЕР_4 та р.н. НОМЕР_1 за межі території України у Республіку Польща через МАПП «Краковець-Корчова», без фактичного виїзду указаного транспортного засобу, а решту розділити із ОСОБА_7 .
Цього ж дня ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а відтак, існують підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, на даний час не встановлено (відшукано) всіх доказів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а відтак, існують підстави вважати, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-які речові докази. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки через потребу досудового розслідування у переважній більшості випадків слідчі дії були негласними і з метою збереження таємниці на даний час не допитані всі свідки, яким можуть бути відмові обставини кримінального провадження. Оскільки підозрюваний раніше працював у правоохоронних органах, він обізнаний про порядок його роботи, а тому зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаним в сукупності обґрунтовується необхідність обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого клопотання просить задовольнити. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Захисник проти клопотання заперечив оскільки вважає підозру необґрунтовану. Підозрюваному також не було роз`яснено права не свідчити проти себе згідно статті 63 Конституції України. Заявлені ризики вважає недоведеними, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, сприяє слідству. Крім того, підозрюваний одружений, має на утриманні хвору дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки. Просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, визначений прокурором розмір застави вважає завищеним і така сума для підозрюваного є завідомо непомірною.
Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Ствердив, що не має наміру перешкоджати слідству.
Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 09.04.2021 року за номером 0000075 внесені дані з приводу вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
Згідно протоколу затримання від 19.05.2021 ОСОБА_6 фактично затриманий 19.05.2021 о 15:47 год.
Про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_6 повідомлено 20.05.2021.
Окрім ОСОБА_6 в межах даного кримінального провадження про підозру повідомлено ще одній особі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Крім того, як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність ( «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:
заявою ОСОБА_8 від 09.04.2021 та протоколом його допиту від 09.04.2021, в яких останній повідомив про обставини вимагання в нього ОСОБА_7 та іншими невідомими йому особами неправомірної вигоди;
рапортом оперативних співробітників УСБ у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення;
протоколами огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів від 19.05.2021;
протоколом обшуку транспортного засобу «CHRYSLERGRANDVOYAGER» з номерним знаком НОМЕР_6 , в якому було виявлено та вилучено грошові кошти, раніше ідентифіковані як предмет неправомірної вигоди;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.05.2021 згідно яких останній повідомив про деталі вимагання в нього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди та про деталі її передачі, в тому 19.05.2021;
іншими доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_11 від 19.05.2021, який є товаришем ОСОБА_8 і який був очевидцем факту передачі грошових коштів, а також витягом з електронної бази митниці, у якій внесено відомості про перетин кордону транспортним засобом та контрольним талоном про виїзд.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.
При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів.
Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_6 .
Що ж стосується доводів сторони захисту про не роз`яснення підозрюваному права не свідчити проти себе згідно статті 63 Конституції України, то такі повністю спростовуються протоколом його допиту, у якому наявний підпис підозрюваного про роз`яснення такого права та й в кінцевому, підозрюваний скористався цим правом і не надавав показів, про що прямо вказано в протоколі.
Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тому слідчий суддя відкидає всі аргументи сторони захисту про відсутність доказів, які підтверджують зазначені у клопотанні ризики, а оцінку цих ризиків проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.
В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. В силу вимог статті 12 КК України, вказаний злочин є тяжким.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Крім того, Суд притримується висновку, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») п. 58)
Як уже зазначалось вище, поза розумним сумнівом обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стосується тяжкого злочину.
Сам підозрюваний одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні дитину, яка потребує лікування. Доказів про наявність у підозрюваного рухомого чи нерухомого майна не додано. Таким чином, незважаючи на відсутність доказів про наявність у підозрюваного рухомого чи нерухомого майна, слідчий суддя констатує наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
Також, слід врахувати, що сторона обвинувачення не надала жодного доказу який би підтверджував протилежне.
Вказане в сукупності свідчить про те, що з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, особливо на перших етапах кримінального провадження, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а відтак, вказаний ризик існує.
Однак слід визнати, що міцність його соціальних зв`язків зменшує цей ризик, проте не виключає.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказаний ризик слідчий суддя розгляне з огляду на обставини кримінального провадження та стадію, на якому вирішується питання про обрання запобіжного заходу.
Так, за обставинами справи подія злочину «тільки відбулась», а підозрювані затримані «на гарячому».
Крім того, предмет неправомірної вигоди призначався безпосередньо для працівника митниці, а послуга, за надання якої і мала бути сплачена неправомірна вигода вже надана до відповідної електронної бази внесено відомості про перетин транспортним засобом державного кордону.
Очевидно, що на даній стадії кримінального провадження триває найбільш активна фаза збору доказів стороною обвинувачення, а відтак, ризик знищення речей і документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні також існує.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Крім того, слід врахувати, що вплив на свідків може здійснюватись в силу авторитету підозрюваного в силу здобутих зв`язків по службі.
Зрештою, слідчий суддя враховує характер та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, де пояснення свідка ОСОБА_8 який діяв під прикриттям має надзвичайно важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадження.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідка існує, а з огляду на попереднє посадове становище підозрюваного він не є мінімальним, особливо враховуючи той факт, що важливий свідок є лише один.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний раніше працював в правоохоронних органах, чого сторона захисту не оспорює.
Слідчий суддя погоджується, що підозрюваний на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, будучи обізнаним із специфікою роботи правоохоронних органів та використовуючи свій авторитет і здобуті зв`язки по службі може перешкоджати слідству у вчиненні дій, спрямованих на встановлення істини у кримінальному провадженні.
Тому, на даному етапі ризик перешкоджати кримінальному провадженні існує, він не є мінімальний, хоч очевидно, найближчим часом повинен відпасти.
У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків.

Докази, які підтверджують винуватість підозрюваного слідчий суддя вважає вагомими, враховуючи також той факт, що доказів про протилежне сторона захисту не надала.
Підозрюваний народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Є особою молодого віку. Зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Також відсутня інформація про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань, про що також не зазначала сторона захисту.
Як уже зазначалось вище, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.
Ніщо не свідчить про те, що репутація підозрюваного є поганою. Інформації про майновий стан підозрюваного не надано.
Підозрюваний не судимий. Він офіційно не працевлаштований. Даних про те, що до підозрюваного застосовувались раніше запобіжні заходи клопотання не містить, як і не містить інформації про повідомлення підозрюваному про вчинення іншого кримінального правопорушення.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.
Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки в контексті п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України вважаю недоведеним.
Проте такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , не є настільки переконливими та вагомими, щоб виключити необхідність обрання запобіжного заходу, хоча слід визнати, в певній мірі вони зменшують значимість доведених ризиків.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж застава не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.
Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування чотирьох ризиків, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності і які не є мінімальними. Відповідно, з огляду на зв`язки підозрюваного він має реальну можливість завдати шкоди кримінальному провадженню і тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Також, слід врахувати, що подія кримінального провадження «тільки відбулась» і на даному етапі кримінального провадження існує найбільш активна фаза збирання доказів стороною обвинувачення, які матимуть важливе значення для встановлення істини у кримінальному проваджені. Очевидно, що саме на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжних заходів, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Наведені вище обставини в сукупності виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Обґрунтування розміру застави.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК України).
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України (частини 1, 3 статті 26 КПК України).
Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК).
Стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.
Із структури статті 5 Конвенції, в цілому, та її 3 пункту, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).
У рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.
У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Повертаючись до обставин даної справи слідчий суддя враховує, що ймовірний злочин віднесений до категорії тяжких. Саме кримінальне провадження відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним.
За змістом п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також, згідно абзацу 5 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
По-перше, слідчому судді не надано доказів, які б підтверджували, що матеріальний стан підозрюваного дозволяє йому сплатити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, в тому числі не надано доказів про його майновий стан та доказів, на підставі яких сторона обвинувачення визначила саме такий розмір застави.
По-друге, слід врахувати, що кримінальним правопорушення не заподіяно матеріальної шкоди, а масштаб фінансових операцій та предмет неправомірної вигоди є незначним.
По-третє, слідчий суддя враховує доведені прокурором ризики та особу підозрюваного, про що детально було описано вище.
І по-четверте, окрім як загальних фраз прокурор жодним чином не обґрунтував виключність даного випадку, де доцільним є застосування абзацу 5 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Також не слід забувати, що КПК України наділяє сторону обвинувачення широкими повноваженнями щодо збору доказів, як за допомогою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених у ч. 2 ст. 131 КПК України, так і шляхом проведення гласних (негласних) слідчих дій. Частина доведених ризиків, про які йшлося вище може бути усунута саме шляхом вчинення стороною обвинувачення таких дій, а отже, застава має бути запобіжником виключно відносно тих ризиків, які неможливо усунути за допомогою інших заходів кримінально-правового характеру, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.
Тому, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2021 року.
На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.
Враховуючи складність кримінального провадження та обсяг дій, які необхідно вчинити для завершення досудового розслідування строк тримання під вартою слід визначити 60 днів з моменту фактичного затримання.
Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 183, 194, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , рахувати з моменту фактичного затримання з 15:47 год. 19 травня 2021 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 45 400 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_6 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_6 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним викликом;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 18.07.2021 о 15.47 год.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 26.05.2021 о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1