н/п 1-кс/766/6483/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на нерухоме майно, власником якого відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити розпоряджатися будь-яким чином цим нерухомим майном та використовувати його.

Здійснити розгляд клопотання про накладення арешту на нерухоме майно без повідомлення та виклику осіб.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що Слідчим СУ ГУНП в Херсонській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 передбачено ч. 3, ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України, яке було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000309 від 28.01.2017.

З показів гр. ОСОБА_6 , стало відомо, що вона спілкувалася, та доглядала за одинокою жінкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_2 яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2002 року.

ОСОБА_7 , 22 грудня 2016 року зробила заповіт який посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_8 №756, в якому заповіла належну їй квартиру на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2002 року за адресою АДРЕСА_2 та все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, та все те, що буде належне їй на час смерті ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , ОСОБА_6 повністю займалася всіма питаннями стосовно її похованням, ключі від квартири знаходились в неї, вона сплачувала за комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_7 . ОСОБА_6 почала робити в квартирі ремонт.

Приблизно 21.01.2017 року до квартири прийшли дві жінки одна з яких представилася ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а інша була її сестрою, які сказали, що вони прописані за даною адресою разом з їхніми дітьми, ОСОБА_6 викликала поліцію, показала всі документи поліції в тому числі і заповіт ОСОБА_7 на неї. У ОСОБА_9 документів не було, її сестра поїхала до офісу та привезла договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», де покупцем був ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 представилася його онукою. ОСОБА_6 написала заяву в поліцію з даного факту, її ніхто до поліції не викликав.

Після смерті ОСОБА_7 , 27.01.2017 ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 , який відкрив спадкову справу під № 02/2017.

ОСОБА_6 продовжувала робити ремонт в квартирі, найняла адвоката, встановили вікна і на початку лютого 2017 року ОСОБА_6 прийшла до квартири та помітила що в вхідних дверях встановлений інший замок. ОСОБА_6 викликала поліцію. В квартирі був якийсь молодий чоловік, який одразу викликав ОСОБА_9 яка приїхала з своїм чоловіком ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та інші люди які не представлялися. В ході розмови з поліцією ОСОБА_9 показала договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита», а ОСОБА_6 показала заповіт залишений на її ім`я. Після чого вони роз`їхалися.

ОСОБА_6 стало відомо, що нібито 04 грудня 2002 року ОСОБА_7 продала свою квартиру гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , згідно договору купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легіта», адреса м. Херсон, Суворовський, вул. Леніна, буд. 22, каб. 9, директор ОСОБА_12 .

За життя ОСОБА_7 жодного разу не казала, що продала свою квартиру, вона і сама не знала про це, так як вона склала вищезазначений заповіт ще в 2016 році на користь ОСОБА_6 .

Нібито покупець гр. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 залишив заповіт який посвідчено Микільською сільською радою Білозерського району Херсонської області від 25 травня 2017 року №43. Спадкоємцем було відкрито спадкову справу №209/2018 в Білозерській державній нотаріальній конторі Херсонської області після смерті діда, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.11.2018 №1428, після смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 стала його онука гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримала у спадок квартиру за адресою: АДРЕСА_2 яку нібито придбав її дід за життя в 2002 році, але не ОСОБА_9

01.11.2018 згідно витягу з Державного реєстру речових справ на нерухоме майно державним реєстратором ОСОБА_13 зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 за гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підставою тому стало свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.11.2018 №1428 після смерті ОСОБА_10

Гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подала на реєстрацію підробний договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продала свою квартиру гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 яка, а саме ОСОБА_5 після смерті останнього отримала у спадок квартиру за адресою АДРЕСА_2 шахрайським шляхом на підставі підробного договору.

З показів гр. ОСОБА_14 , стало відомо, що керівником в Херсонській товарно-сировинній біржі «Легіта» був її чоловік ОСОБА_12 з 1997 по 2000 рік. У 2000 році сім`я ОСОБА_15 переїхали в м. Одеса. Знялись з реєстрації у м. Херсоні 14.02.2001 році, прописались у м. Одесі у квітні 2001 року. Тобто з 2000 року вони фактично проживали та проживають в м. Одеса, також стало відомо, що ОСОБА_12 не працював з 2000 року на Біржі, так як біржа також не працювала, з 2000 року ОСОБА_12 перейшов на іншу роботу у місті Одесі, тому договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» можна вважати підробним.

Також ОСОБА_14 повідомила, що в 2002 році договори на біржі не укладались. Із впевненістю сказала, що підпис на копії договору купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легита» який їй було пред`явлено для огляду, яка показала, що в графі директор товарно-сировинної біржі «Легіта» підпис не схожий з підписом її чоловіка ОСОБА_12 і йому не належить. У підписі він вказував своє прізвище і підпис ніколи не змінював. Як їй здається форма і зміст договору не схожі на ті, які укладались на біржі. Назва біржи була декілька інша. Можливо в назві було відсутнє слово «Херсонська». Також ОСОБА_14 зазначила, що у 7 пункті є посилання на ст. 82 КК України, кодексу, що діяв у той час, зміст статті не відповідає змісту тексту договору, оскільки стосується грабежу державного майна. Підтвердженням того, що біржа не могла працювати у 2002 році є те, що з 2000 року приміщення, де раніше була зареєстрована та знаходилась біржа було викуплене нотаріусом і за адресою: м. Херсон, вул. Леніна, 22 знаходилась приватна нотаріальна контора. ОСОБА_12 на даний час не допитано в якості свідка у зв`язку з тим, що він перебуває за кордоном, як пояснила його дружина, він буде вдома приблизно в вересні 2021 року.

Після звільнення ОСОБА_12 з біржі іншого керівника не призначали, а ліквідацією біржі займалась бухгалтер.

Слідчим було направлено запит до ХМР на який отримано відповідь, що відомості про юридичну особу з назвою Херсонська товарно-сировинна біржа «Легіта» як зазначено в договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легіта» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні, але наявна інформація про товарно-сировинну біржу «Легіта» яка зареєстрована 15.04.1997р. за адресою АДРЕСА_3 , керівник ОСОБА_12 , тобто з вище наведеного можна зробити висновок, що назва біржи в договорі купівлі-продажу квартири вказана неправильна. В назві було відсутнє слово «Херсонська» тому даний факт підтверджує те, що договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року який укладено на Херсонській товарно-сировинній біржі «Легіта» є підробним.

Проведеним тимчасовим доступом до речей та документів в Архіві Херсонської міської ради було встановлено, назву біржі «Товарно-сировинна біржа «Легіа»», а в договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року вказана назва «Херсонська товарно-сировинна біржа «Легіта»», а код підприємства залишається одним і тим самим, тобто в договорі вказана неправильна назва біржі. Також в ході вивчення документів отриманих в результаті тимчасового доступу в Архіві ХМР стало відомо, що відбиток мокрої печатки який знаходиться на Протоколі №3 від 26.08.1997р. в нижній частині якого на першому аркуші знаходиться відбиток печатки з надписом на українській мові Україна «Товарно Сировинна Біржа «Легіта» та на російській мові м. Херсон «Товарно Сырьевая Биржа «Легита» з надписом по центру «Легіта» під яким розмішені цифри «24752130», а в договорі купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року наявний відбиток печатки з надписом на українській мові Україна м. Херсон «Херсонська товарно сировинна біржа «Легіта» з надписом по центру «ЛЕГІТА», що встановлено в ході огляду документів, аналізуючи вказане вище можна зробити висновок, що в договорі знаходиться відбиток печатки який не відповідає оригіналу печатки Товарно Сировинної Біржі «Легіта».

Слідчим було направлено запит до ГУ пенсійного фонду України в Херсонській області, на який отримано відповідь, в якій інформується, що за архівними даними електронних баз даних дата взяття на облік підприємства Товарно Сировинна Біржа «Легіта» код 24752130 в управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона 15.04.1997, а знято з обліку 15.02.2015, також наявна інформація про нарахований вищевказаним підприємством фонду оплати праці за найманих працівників та збору на обов`язкове державне пенсійне страхування тільки за травень листопад 1997 року та за червень 1998 року тобто біржа працювала тільки в зазначений період, що також спростовує укладення сумнівного договору в 2002 році. Також підтвердженням того, що в 2002 році біржа не працювала, є те, що відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 2000 року, з моменту введення персоніфікованого обліку, по 15.03.2015 (дата зняття з обліку) відсутня інформація щодо найманих працівників по страхувальнику Товарно Сировинна Біржа «Легіта».

05.07.2021р. було допитано в якості світка приватного нотаріуса ОСОБА_16 яка повідомила, що її матір ОСОБА_17 , 07.11.2000р. придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , де раніше здійснювала свою діяльність Товарно Сировинна Біржа «Легіта» у громадянина на прізвище ОСОБА_15 який був директором зазначеної біржі.

З 07.11.2000р. за адресою: АДРЕСА_3 одразу почала працювати приватний нотаріус ОСОБА_17 , на даний момент нерухомість належить ОСОБА_16 .

Тобто з 07.11.2000р. по теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 Товарно Сировинна Біржа «Легіта» відсутня. А її директор (власник) переїхав з м. Херсон до м. Одеса на постійне місце проживання. Таким чином договір купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року не міг бути укладений на зазначеній біржі і є підробним.

Фіктивність договору купівлі-продажу № 2175 від 04 грудня 2002 року підтверджується наступними доводами: показання свідка ОСОБА_14 ; тимчасовим доступом до речей та документів в Архіві Херсонської міської ради до документів «Товарно-сировинна біржа «Легіа»; оглядом печатки; відповіддю ГУ пенсійного фонду України в Херсонській області; допитом в якості світка приватного нотаріуса ОСОБА_16 .

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на даний момент належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

12.03.2021 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000049.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власник майна в судове засідання не викликався з метою уникнення його відчуження.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що Слідчим СУ ГУНП в Херсонській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 за фактом того, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 передбачено ч. 3, ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України, яке було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000309 від 28.01.2017.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на даний момент належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

12.03.2021 об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000049.

Таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має значення для кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України містить ознаки речового доказу та визнане таким відповідною постановою, тому з метою його збереження слід накласти на нього арешт.

Вирішуючи питання про спосіб арешту майна суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою забезпечення речового доказу, слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження та розпоряджання ним, оскільки саме такий спосіб арешту майна є найменш обтяжливим.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 , а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони розпоряджання нею та її відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддяОСОБА_1