справа № 359/3249/21
провадження № 1-кс/359/537/2021
УХВАЛА
15 квітня 2021 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з повною технічною фіксацією клопотання заступника начальника відділення злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
14 квітня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання заступника начальника відділення злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.01.2020 на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 квартири, що за адресою АДРЕСА_1 , з метою конфіскації майна, як виду додаткового покарання.
В обґрунтування підстав накладення арешту на майно слідчий вказав, що слідчим відділом Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 22.01.2020, за підозрою громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 (в редакції КК України від 05.04.2001 чинна до 01.07.2020), ч. 2 ст. 358 КК України (чинна до 01.07.2020), ч. 4 ст. 190 КК України та за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
13.04.2021 о 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Крім того, у ході здійснення досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що частка, а саме 1/3 квартири, що за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 46,66 кв. м. на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
На даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на 1/3 квартири, що за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .
Санкція ч.4 ст.190 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Підставою накладення арешту на майно підозрюваного зазначив мету - забезпечення виконання передбаченого покарання за ч.4 ст.190 КК України у виді конфіскації майна.
Враховуючи, що санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що не забезпечення схоронності вказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважають необхідним накладення арешту на майно.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення телефонограми, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, вважала його необґрунтованим, оскільки не доведено, що квартира була придбана злочинним шляхом, що вона є речовим доказом, також на тепер немає поданого потерпілими цивільного позову, не зазначено про вартість земельних ділянок, які є предметом злочинних посягань, ОСОБА_6 документів не підробляв, жодних коштів не отримував.
Перевіривши доводи клопотання, додані матеріали на підтвердження підстав для накладення арешту, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту майна - те, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як убачається з наданих матеріалів клопотання, 13.04.2021 о 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (а.с.58-69).
Слідчий суддя враховує, що арешт накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У частині 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Зазначене спростовує твердження захисника про те, що не встановлено розмір шкоди, завданої злочином та не заявлено цивільний позов, і тому слід відмовити у задоволенні клопотання. Також варто зазначити, що в тексті повідомлення про підозру зазначено, що внаслідок вчинення протиправних умисних дій, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, незаконно заволоділи чужим майном земельною ділянкою належною ОСОБА_8 шляхом шахрайства, завдавши потерпілій майнову шкоду в сумі 2 291 901 грн. (вартість земельної ділянки), та незаконно заволоділи чужим майном земельною ділянкою належною ОСОБА_9 шляхом шахрайства, завдавши потерпілому майнову шкоду в сумі 440 160 грн. (вартість земельної ділянки).
Враховуючи, що санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також враховуючи, що незабезпечення схоронності вищевказаного майна підозрюваного може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, існують підстави для накладення арешту на майно.
Слідчий надав дані, якими підтверджується право власності на зазначене майно (а.с.54-57).
Відповідно до ч.12 ст.170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника відділення злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.01.2020 на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 квартири, що за адресою АДРЕСА_1 , з метою конфіскації майна, як виду додаткового покарання.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1