Справа № 206/804/21
Провадження № 1-кп/206/122/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" березня 2021 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000058 від 27.01.2021року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.04.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;

- 16.02.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2010 року, до відбуття призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. 02.08.2013 року звільнений умовно-достроково із Ігренського ВЦ Дніпропетровської області (№133), невідбутий строк 1 рік 6 місяців 27 днів;

- 13.03.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК України частково приєднано 6 місяців невідбутого строку за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2011, до відбуття призначено 2 роки позбавлення волі. 28.09.2015 умовно-достроково звільнений з Дніпропетровської ВК (№89), невідбутий термін 5 місяців;

- 22.02.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на 70 годин;

- 08.05.2018 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. 30.11.2020 року звільнений з Дніпропетровської ВК (№89) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 20 січня 2021 року приблизно о 23 год. 45 хв., знаходячись неподалік зупинки громадського транспорту «Сквер Сосновий» по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро, звернув свою увагу на невелику пильність потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння та біля якої знаходився рюкзак з її особистими речами, у зв`язку з чим у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, а саме будь-яких цінних речей з вищевказаного рюкзаку.

Далі, ОСОБА_3 , у той же час, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту «Сквер Сосновий» по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро, керуючись злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, побачив у рюкзаку потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Huawei», моделі «FiG-LX1» та мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A20s», які визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, ОСОБА_3 у той же день, тобто 20 січня 2021 року приблизно о 23 год. 50 хв., діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , та шляхом вільного доступу, з рюкзака останньої взяв мобільний телефон марки «Huawei», моделі «FiG-LX1» та мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A20s», які сховав до кишені куртки, яка була одягнена на ньому.

Після чого, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тримаючи вищевказані телефони в кишені куртки, яка була одягнена на ньому, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 ,

заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6073 грн. 26 коп.

04.03.2021 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та покласти на нього обов`язки, відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїзждати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_6 надала прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості. До суду надала заяву в якій просила судове засідання проводити без її участі.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, та звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04.03.2021 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 , визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 409/21 від 08.02.2021 року в розмірі 300 грн.
Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei», моделі «FiG-LX1» та мобільний телефон марки «Samsung», моделі «A20s», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній за належністю.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1