Провадження № 1-кс/947/7161/21
УХВАЛА

01.06.2021 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВССУ ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 09.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся старший слідчий в ОВССУ ГУ НП в Одеській області тимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000674, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2021, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Одеською обласною прокуратурою.
Приводом та підставою до внесення відомостей до ЄРДР стала заява голови наглядової ради АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 щодо можливих неправомірних дій з боку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які, на думку ініціатора звернення, безпідставно, з корисливих мотивів, звернулись до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення суми заборгованості та стягнення грошових коштів в особливо великому розмірі, на користь зазначених осіб з ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », однак у зв`язку із обставинами, що не залежали від їх волі, злочинний умисел не довели до кінця.
Так, встановлено, що АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належить 100% статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також 19,5% статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Відповідно до Акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.06.2020 ОСОБА_7 продав ОСОБА_8 , при цьому останній гарантував, що на день укладання вказаного акту, частка у статутному капіталі, що відчужується, в заставі чи під арештом не перебуває. А також частка товариства, що відчужується, не перебуває предметом судового спору та у зв`язку з продажем частки статутного капіталу вказаного товариства.
Також встановлено, що ОСОБА_7 начебто з метою забезпечення виконання позики між « ІНФОРМАЦІЯ_5 » склав договір поруки від 29.01.2020. Відповідно до пунктів 1 та 2 зазначеного договору поруки, поручитель - ОСОБА_7 поручається перед кредитором за виконання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » своїх зобов`язань за договором позики № 1 від 04.09.2018, укладений між кредитором і боржником повернення суми позики, з сплати відсотків, неустойки, відшкодування збитків.
Згідно до пункту 2 Договору поруки, у разі порушення Боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором в обсязі 200 000 грн., включаючи сплату основного боргу.
В подальшому, нібито через невиконання своїх обов`язків по договору поруки, 24.03.2021 представник по довіреності « ІНФОРМАЦІЯ_5 » - адвокат ОСОБА_9 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) від 19.06.2020, укладений між ОСОБА_7 , з одного боку, та ОСОБА_8 , з іншого. Серед іншого, визнати недійсним акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.06.2020, укладений між ОСОБА_7 , з одного боку, та ОСОБА_8 , з іншого, та скасувати відповідні реєстраційні дії з цього приводу.
До вказаного позову, представником « ІНФОРМАЦІЯ_5 » додано договір позики від 04.09.2018 укладений, між « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в особі ОСОБА_9 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », в особі директора ОСОБА_10 , відповідно до якого, позикодавець погоджується надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 000 Євро, а позичальник зобов`язується повернути їх позикодавцю та сплатити проценти в розмірі та порядку встановленому цим договором.
В позовній заяві зазначено, що умови договору позики ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » не виконувались, внаслідок чого виникла заборгованість з повернення суми позики за період з січня 2020 по травень 2020 в сумі 833 333,35 євро. На підставі п. 2 Договору поруки, позивач звернувся до ОСОБА_7 з вимогою про виконання зобов`язання, забезпеченого порукою від 08.06.2020 в межах розміру відповідальності поручителя - 200 000 грн. Таким чином, у ОСОБА_7 виник обов`язок виконати вимогу позивача не пізніше 18.06.2020 року.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 уклав договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.06.2020 та акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.06.2020 одразу ж після виникнення у позивача права вимоги за Договором поруки та її пред`явлення, не отримання ОСОБА_7 за цими правочинами рівноцінного майна, відсутність у нього будь-якого іншого майна, за рахунок якого ОСОБА_7 може відповідати за своїми зобов`язаннями перед позивачем, доводить той факт, що відповідач діяв недобросовісно, а відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення стягнення кредитором на його майно як боржника. А тому позивач вважає, що існують правові підстави для визнання недійсним Спірного договору та Акту приймання-передачі частки.
Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що боргові зобов`язання могли бути створені штучно, з метою створення підстав для заволодіння корпоративними правами на ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Так, позивач « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за весь час існування зазначеної в позовній заяві заборгованості не звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу ні до основного боржника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ні до «поручителя» ОСОБА_7 , про витребування суми заборгованості по договору поруки.
З метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування призначено техніко-криміналістичну експертизу щодо встановлення часу складання та підписання договору позики від 04.09.2018, укладений між « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з одного боку, та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з іншого, а також договору поруки, укладений 29.01.2020 між ОСОБА_7 , з одного боку та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з іншого.
Серед іншого, також встановлено, що довірена особа « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_9 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПО України НОМЕР_1 ) № 19/06-2020 від 20.06.2020, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційних дій.
Також встановлено, що приватне акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_7 » звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача « ІНФОРМАЦІЯ_5 » щодо визнання недійсним договорів купівлі-продажу та витребування у власність нерухомого майна. В результаті чого відкрито провадження у справі № 904/2465/21.
В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Вказане клопотання, згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВССУ ГУ НП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000674 від 09.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1