Провадження №1-кп/369/653/21
УХВАЛА
21.07.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000727 від 01 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Захисники та обвинувачені проти призначення справи до судового розгляду заперечили та просили повернути обвинувальний акт прокурору та задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_12 (на момент звернення із клопотанням захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ) про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вважали вказане клопотання обґрунтованим належним чином. Клопотання адвоката ОСОБА_12 мотивоване тим, що вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема в ньому зазначено реквізити висновків експерта та детально перелічено речові докази у кримінальному провадженні, що порушує принцип змагальності та безпосередності дослідження доказів судом; наявні неточності та протиріччя в частині викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, зокрема щодо моменту нападу на потерпілих та щодо кваліфікації дій обвинувачених як вчинення умисного вбивства за попередньою змовою групою осіб та двох осіб; відсутня інформація про моральну шкоду, заявлені цивільні позови та інформація про невручення їх копій.

Прокурор проти вказаного клопотання заперечила з підстав його необґрунтованості та відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та доводи клопотання, вважає, що, згідно з статями 315, 316 КПК України справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.

Проаналізувавши наявний у провадженні обвинувальний акт суд зауважує, що останній відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, так як містить у собі всі обов`язкові відомості, визначені вказаною нормою права, зокрема, обвинувальний акт підписаний прокурором та містить виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що відповідає вимогам п. 5) ч. 2 ст. 291 КПК України.

Тобто, положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор. До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

Отже, суд вважає необґрунтованими доводи клопотання щодо неточностей та протиріч в обвинувальному акті в частині викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, оскільки питання про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Доводи клопотання про зазначення у обвинувальному акті реквізитів висновків експерта та детального переліку речових доказів є необґрунтованими, оскільки є неконкретними, крім того сам факт зазначення реквізитів висновків експертиз та перелік доказів не свідчить про розкриття сутності доказів стороною обвинувачення, отже не є порушенням вимог КПК України.

Крім того, суд не вбачає порушенням пункту 7 ч. 2 статті 291 КПК України відсутність інформації щодо розміру саме моральної шкоди в обвинувальному акті, оскільки на виконання вимог вказаної норми права в обвинувальному акті зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, в обвинувальному акті вказано, що цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає обвинувальний акт вимогам КПК України. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону.

Разом з тим, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України всі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про його повернення прокурору.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Києво-Святошинському районному суду Київської області, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-3 статті 314 КПК України відсутні, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання. В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 було неодноразово роз`яснено відповідно до ч. 3 статті 31 КПК України право на суд присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. В судовому засіданні від обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 клопотання згідно з частиною третьою 3 статті 31 КПК України не надійшли.

Крім того, в судовому засіданні прокурором заявлені клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обґрунтовані тим, що існує необхідність запобігти спробам обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 переховуватися від суду та впливати на свідків, які ще не допитані у справі, а також зважаючи на відсутність у обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 міцних соціальних зв`язків.

Захисники та обвинувачені проти клопотань заперечили та просили суд змінити обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_7 також звернулася до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 21:00 до 07:00 год. наступного дня. Вважає, що ризики, на які посилається прокурор в клопотаннях про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, не існують або значно зменшились, враховуючи час тримання під вартою останнього. Крім того, зазначала, що ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку та тяжкості можливого покарання, тому вважала доводи прокурора щодо ризику переховування необґрунтованими. Також вказувала на наявність у обвинуваченого ОСОБА_11 можливості проживати в орендованому житловому приміщенні, на підтвердження чого надала копію договору оренди квартири від 13 липня 2021 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та просила допитати свідка ОСОБА_14 , яка згідно з клопотанням є цивільною дружиною ОСОБА_11 та буде проживати разом з ним в цьому орендованому житловому приміщенні.

Захисники та обвинувачені вказане клопотання захисника ОСОБА_7 підтримали з підстав, зазначених у ньому. Прокурор проти вказаного клопотання заперечив.

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_10 , також звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу останньому у вигляді тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. Вважає, що ризик впливу обвинуваченими на свідків є необґрунтованим з огляду на те, що свідки у цьому кримінальному провадженні вже допитані іншим складом суду та безпосередніх очевидців вчинення злочину у справі немає. Крім того, зазначив, що ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_10 також є не доведеним належними доказами, зазначав при цьому, що тривалість перебування обвинуваченого під вартою сама по собі суттєво зменшує такий ризик. Обґрунтовуючи можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, захисник вказував на наявність зареєстрованого на ім`я ОСОБА_15 (вітчима ОСОБА_10 ) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, зазначив про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , на підтвердження чого надав висновок лікаря від 05.07.2021 року за результатами проведеного медичного огляду. Крім того, просив зменшити розмір застави, визначений в ухвалі суду від 07.06.2021 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисники та обвинувачені вказане клопотання захисника ОСОБА_8 підтримали з підстав, зазначених у ньому. Прокурор проти вказаного клопотання заперечив. При цьому обвинувачений ОСОБА_10 просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби та зменшити розмір застави до помірного розміру.

Вислухавши клопотання прокурора та клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , думку учасників процесу, вивчивши матеріали, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та відмовити в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В обґрунтування клопотань про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив про необхідність уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з урахуванням ступеня тяжкості інкримінованих обвинуваченим злочинів.

Вказані клопотання прокурора підлягають задоволенню, оскільки об`єктивно доведено, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема існує необхідність запобігти спробам обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину з мірою можливого покарання у виді довічного позбавлення волі, переховуватися від суду, впливу на свідків у справі, допит, яких ще не проведено у справі, а також зважаючи відповідно до статті 178 КПК України на відсутність у вказаних обвинувачених, які не одружені, міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Таким чином, у цій конкретній справі вказані обставини виправдовують обмеження права ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебувати на волі, в матеріалах провадження відсутні достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне.

Разом з тим, суд вважає не обґрунтованими доводи захисників та обвинувачених щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту, оскільки у цій конкретній справі застосування такого запобіжного заходу не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. При цьому, відсутні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть у цій конкретній справі, забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням вказаного суд вважає також необґрунтованими доводи клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, а також не враховує надану копію договору оренди квартири від 13.07.2021 року, оскільки адреса квартири згідно з договором оренди ( АДРЕСА_3 ) відрізняється від тієї, що вказана в клопотанні захисника ( АДРЕСА_1 ). Крім того, до клопотання не надано правовстановлюючі документи на квартиру з метою підтвердження права на укладення орендовавцем ОСОБА_13 договору оренди. Таким чином, підстави для задоволення вказаного клопотання захисника ОСОБА_7 відсутні. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про допит свідка ОСОБА_14 . Колегія суддів також вважає не доведеним належними доказами факт здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 та його здатність оплачувати найману працю.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (зокрема домашнього арешту) на даному етапі в цій конкретній справі не може бути достатнім та таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України. Крім того, щодо доводів захисника про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , на підтвердження яких надано копію висновку лікаря від 05.07.2021 року за результатами проведеного медичного огляду, суд звертає увагу, що суду не надано відповідних доказів, що підтверджують неможливість виконання рекомендацій лікаря під час тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 в Державній установі «Київський СІЗО».

При цьому суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не є особами, щодо яких не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

Крім того, суд дійшов висновку про необхідність залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заставу, визначену попередньою ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.06.2021 у розмірі 1 362 000,00 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. При цьому доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що встановлений розмір застави є непомірно високим суд вважає необґрунтованими, оскільки розмір застави визначений у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України з врахуванням обставин саме цієї справи та пред`явлення обвинувачення за вчинення особливо тяжких злочинів. Такий розмір застави є справедливим, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для обвинувачених колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314-316,177,178,182,183,194 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12 про повернення обвинувального акту прокурору.

Судовий розгляд кримінального провадження № 0000727 від 01 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, та кримінальних проступків передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 357 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, призначити у відкритому судовому засіданні на 14 год. 00 хв. «29» липня 2021 року в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області за адресою: м. Київ вул. Мельниченка, 1, за участю прокурора, представника потерпілої, захисників та обвинувачених.

Справу розглядати колегіально у складі трьох суддів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів до 18 вересня 2021 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_10 заставу, у розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 362 000 (один мільйон триста шістдесят дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, на 60 днів до 18 вересня 2021 року включно.

Залишити як альтернативу даному запобіжному заходу обвинуваченому ОСОБА_11 заставу, у розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 362 000 (один мільйон триста шістдесят дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Застава може бути внесена як самими обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на банківські реквізити:

Отримувач:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Код отримувача ( код ЄДРПОУ): 26268119

Банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ

Рахунок отримувача UA0018661.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на банківські реквізити, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з-під варти та повідомити усно і письмово Києво-Святошинський районний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у виді застави.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 .

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.07. 2021 року о 11 год. 00 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3