Справа № 146/164/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р. смт.Томашпіль

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 16 жовтня 2020 року за №0000214 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу. Дані ризики не змінилися.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Потерпілі ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про слухання справи.
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та захисник ОСОБА_10 , в судовому засіданні просили замінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання щодо продовження строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 заперечив щодо продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою. Просив змінити ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Наголосив, що є особа, яка згідна взяти ОСОБА_5 до себе проживати та надав документи на будинок.

Розглянувши підстави заявленого клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити з огляду на таке.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2021 року ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 квітня 2021 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих.
Крім того, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд виходить із того, що на теперішній час наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість переховування обвинуваченого від суду, оскільки будучи обізнаними про можливу міру покарання, яка загрожує йому у разі його засудження, він може переховуватися від суду, може впливати на потерпілих, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення, а також приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який запобіжний захід.
На підставі викладеного, ст. 5 вказаної Конвенції, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів, а саме до 18 червня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику СІЗО м. Вінниця.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1