Справа № 557/764/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
секретар судових засідань ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 09.03.2021, з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 08 березня 2021 року близько 21 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем АЗЛК 214121 «Москвич», р.н.з. НОМЕР_1 , у темну пору доби, рухаючись за межами населеного пункту з боку м. Рівне по проїзній частині автодороги КиївЧоп в напрямку м. Корець Рівненської області зі швидкістю біля 60 км/год., в порушення вимог п.п. 12.2., 12.3., 12.6 (ґ), 13.1., 13.:3., 19.1 (а) Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перед зміною напрямку свого руху, а саме під час обгону, не переконавшись у тому, що дані дії будуть безпечними і не створять перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожню обстановку, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вживши при цьому заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу з метою уникнення небезпеки для дорожнього руху, на 311 км. проїзної частини вищевказаної автодороги поблизу с. Бабин Рівненського району Рівненської області, допустив зіткнення з попутним вантажним автомобілем «МERCEDES-BENZ 809» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого пасажир з автомобіля АЗЛК 214121 «Москвич» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому діафізу правої плечової кістки зі зміщенням, поєднаного з рваною раною аксілярної ділянки, які в своєму перебігу супроводжувалися явищами травматичного шоку та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Порушення ОСОБА_3 вимог пунктів 12.2., 12.3., 12.6 (ґ), 13.1., 13.3., 19.1 (а) Правил дорожнього руху, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

24.05.2021 року між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України. Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, укладення угоди відповідає інтересам його підзахисного.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 не заперечив щодо укладення угоди про визнання винуватості, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, претензій до обвинуваченого він не має.
Обвинувачений в судовому засіданні просить укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 286 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином.
Потерпілий не заперечував щодо укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, як обставини, які пом`якшують покарання, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначення узгоджене покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24.05.2021 року, укладену між прокурором Гощанського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 09.03.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі автомобіль АЗЛК 214121 «Москвич», р.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення:
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-21/2320-ІТ від 24.03.2021 в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривень 50 копійок;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/118-21/3291-ІТ від 19.04.2021 в сумі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривень 50 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором - з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1