Справа № 505/2265/20
Провадження № 1-кп/505/255/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2021 року м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Подільськ Одеської області, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №-0000247 від 18.02.2020 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ, Одеської області, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, до арешту проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,
-за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Котовського міськрайонного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №-0000247 від 18.02.2020 року, відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що закінчується термін дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу, однак на даний час відсутні підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження їй строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просила застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисній з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт обґрунтовуючи своє клопотання посилається на погіршення стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 оскільки вона має другу групу інвалідності та в неї діагностовано ряд хронічних захворювань, та належного лікування отримати в умовах утримання її в слідчому ізоляторі вона не може.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Суд погоджується з позицією захисника щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, беручи до уваги погіршення стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_5 , що ускладнює її подальше перебування в слідчому ізоляторі та етапування останньої в судові засідання, а також враховує що прокурором на даній стадії судового розгляду не було надано переконливих та належних доказів що і надалі продовжують існування ризиків, передбачені ст.177 КПК України.

При тому, що главою 18 КПК України передбачено, що незалежно від стадії судового розгляду обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу покладається саме на прокурора.

Крім того, суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, а саме 21.05.2020 року. На це посилається у своєму рішенні і ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії» вкотре нагадавши, що лише сам по собі факт обвинувачення особи у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для тримання особи під вартою у період проведення судового розгляду.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під вартою перебуває з травня 2020 року, що є достатнім строком для забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене та зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , погіршення її стану здоров`я, а також те, що вона має постійне місце проживання, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки продовжує існувати ризик переховування від суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 177, 181, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною обвинуваченій цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,строком на два місяця, тобто до 09.09.2021 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із м.Подільськ, Одеської області, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця проживання.

Обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що працівники Подільського РУП ГУНП в Одеській області з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1