Справа № 216/1886/21
Провадження № 1-кс/216/754/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2021 року представник ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з указаною скаргою, яку мотивувала таким. Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року було закрито кримінальне провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Представник вважає таку постанову слідчого незаконною та передчасною, оскільки досудове розслідування проведено неповно та з порушеннями вимог КПК України. Так, слідчим, окрім допиту як свідків директора підприємства ОСОБА_5 та державного виконавця ОСОБА_6 , не було проведено жодної процесуальної та слідчої дії, зокрема не перевірено матеріали зведеного виконавчого провадження, не витребувано з податкової служби інформації про заборгованість підприємства та нараховані пеню й штраф через несвоєчасне списання коштів тощо, тобто не проведено комплексу необхідних слідчий дій для з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження. Крім того, слідчим було проігноровано довідку товариства про суму завданих збитків від 27 липня 2020 року № 42/19. Разом з тим унаслідок такої бездіяльності слідчого його постанова не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України. Посилаючись на викладене, представник підприємства ОСОБА_3 просила скасувати зазначену постанову слідчого та розглянути скаргу за її відсутності.

Слідчий ОСОБА_4 також просив розглянути вказану скаргу за його відсутності через зайнятість у слідчих діях, надавши слідчому судді матеріали кримінального провадження.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом умисного невиконання державним виконавцем зведеного виконавчого провадження.

Постановою слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року було закрито кримінальне провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» не надано жодних документів щодо спричиненого матеріального збитку.

Не погодившись з такою постановою слідчого, представник ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» - адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з цією скаргою на підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ретельно перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши дії слідчого та правомірність прийнятого ним рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що таке рішення слідчого не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є недостатньо вмотивованим і передчасним, що порушує права потерпілого та суперечить загальних засадам і завданням кримінального провадження з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

При цьому за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, та належної правової оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів у їх сукупності.

Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім, сумлінним і підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю, оперативністю та розумною швидкістю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»). Органи державної влади повинні вжити всіх розумних і доступних їм заходів, яких від них очікують, для отримання й збереження всіх наявних доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ у справах «Михалкова та інші проти України», «Євген Петренко проти України»). За практикою ЄСПЛ для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення й покарання винних.

Відповідно до положень КПК України питання про визнання досудового розслідування неповним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, належить до повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в кримінальному провадженні. Слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого чи прокурора припинити дію або вчинити певну дію, а також вирішити питання щодо законності відповідних процесуальних рішень слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів скаржника, слідчий суддя встановив, що наведених вище вимог закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчий в повній мірі не дотримався.

Так, приймаючи оскаржуване рішення про закриття кримінального провадження, слідчий виходив з того, що під час досудового розслідування ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» не надано жодних документів щодо спричиненого матеріального збитку.

При цьому за змістом скарги представник потерпілого зазначає, що слідчим було проігноровано довідку товариства про суму завданих збитків від 27 липня 2020 року № 42/19.

Однак перевіркою кримінального провадження встановлено, що матеріали справи взагалі не містять заяви потерпілого про вчинення кримінального правопорушення та доданих до неї документів, що безумовно не може свідчити про належне здійснення досудового розслідування цього кримінального правопорушення.

Разом з тим зі змісту протоколу допиту директора підприємства ОСОБА_5 випливає, що остання повідомила слідчому про те, що невиконання виконавчих документів про сплату недоїмки більше шести місяців, за наявності коштів на арештованому банківському рахунку боржника та відсутності перших трьох черг задоволення вимог, завдали підприємству шкоди у вигляді нарахування податковою службою пені з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу та штрафу в розмірі 20 відсотків своєчасно несплачених сум недоїмки.

За таких обставин слідчий суддя вважає слушними доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження без отримання тимчасового доступу до матеріалів зведеного виконавчого провадження стосовно боржника - ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» та інформації з податкової служби про наявність заборгованості (збитків), що виникла за період з 25 листопада 2019 року до 21 червня 2020 року за несвоєчасне списання коштів за виконавчим провадженням з рахунків підприємства, у тому числі нарахованих пені та штрафів на існуючу заборгованість.

Водночас за положеннями ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, входить до переліку обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України).

Проте матеріали кримінального провадження не містять відомостей про звернення слідчого до потерпілого з вимогою надати відповідні документи на підтвердження наявності збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Наведене вище свідчить про те, що досудове слідство в кримінальному провадженні проведено поверхнево, а слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов висновків щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без всебічної, повної та неупередженої перевірки всіх обставин, на які вказував заявник, не проаналізувавши їх у сукупності та не давши їм належної правової оцінки.

Все вищезазначене вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування, що, в свою чергу, потягло за собою прийняття передчасного і необ`єктивного рішення про закриття кримінального провадження.

Такий однобокий підхід слідчого порушує встановлені КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою та відповідати обставинам, які виключать можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлюють його закриття.

У процесі досудового розслідування слідчим не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до вимог ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з аргументами скаржника про неповноту досудового розслідування та передчасність закриття кримінального провадження із наведених слідчим підстав, оскільки останнім не було забезпечено ефективного досудового розслідування і не вжито всіх передбачених законом заходів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене, визнати оскаржувану постанову слідчого законною та обґрунтованою не можна.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає за необхідне скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити, оскаржувану постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Під час проведення досудового розслідування слід усунути вищевказані порушення, перевірити належним чином всі викладені в заяві директора підприємства ОСОБА_5 обставини, провести інші необхідні слідчі дії та всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження в сукупності, надати їм належну правову оцінку та залежно від установленого прийняти законне й обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника ТОВ «Карачунівське рибоводне господарство» - адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001473 від 01 вересня 2020 року повернути до слідчого відділу Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для проведення належного досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1