Справа № 212/8423/20
У Х В А Л А

18 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернувся до суду з письмовим клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які було встановлено під час досудового розслідування та які з часу обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати. Вважає, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, що наявні, а саме спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора, просили змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на будь який інший не пов`язаний з триманням під вартою. Захисник зазначив, що на даний час жоден з перелічених прокурором ризиків не підтверджуються матеріалами справи, навпаки згідно матеріалів даного кримінального провадження обвинувачений має постійне місце проживання та має на утриманні неповнолітню доньку, що свідчить про наявн6ість соціальних зв`язків та відсутність будь-яких ризиків.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

21 січня 2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк обраного йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 21.03.2021 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків в даному кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування таких ризиків є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким; обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, не працює, не одружений, тому застосування інших, менш суворих запобіжних заходів не забезпечить запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також приймає до уваги те, що обвинувачений має постійне місце проживання, на утриманні у нього перебуває неповнолітня донька, його вік та стан здоров`я. Суд зазначає, що наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання не є безумовною гарантією його належної процесуальної поведінки в разі зміни йому запобіжного заходу.

Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

У справі Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінюючи в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність міцних соціальних зв`язків, а також період перебування під вартою, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , під вартою спливає 21 березня 2021 року, а наступне судове засідання призначено на 05 квітня 2021 року, вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2021 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331 КПК України, суд,
постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 16 травня 2021 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.

Скерувати копію ухвали для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1