справа № 178/631/20
№ провадження 1-кп/208/80/21
УХВАЛА

26 січня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Палестини, не працюючого, не одруженого, маючого повну середню освіту, не зареєстрованого на території України, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого за ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судове засідання не з`явився адвокат обвинуваченого, з яким останнім укладено відповідна угода про надання правової допомоги, не з`явилась потерпіла сторона. Проведення судового засідання за таких обставин, визнано не можливим.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, яке аргументовано наступним.

Альсус може переховуватись від суду, так як незаконно знаходиться на території України, на момент затримання не працював, постійного джерела доходу не мав, не має стійких соціальних зв`язків на території України, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне ув`язнення. Альсус знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, з якими особисто знайомий, перешкодити судовому розгляду справи іншим чином.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що ризики про які наголошує прокурор нічим не доведені. Просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_10 на не пов`язаний з триманням під вартою, на особисте зобов`язання, так як його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, цивільну дружину, дитину. Такий запобіжний захід на його думку забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Обвинувачений зазначив, що свою думку він вже попередньо висловлював. Вважає, що від й1ого думки нічого не залежить.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчинення особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого та двох особливо тяжких злочинів, за які чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, або довічне ув`язнення.

При вирішенні клопотання прокурора судом застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф протии Німеччини»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, стороною захисту не наведено. Можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, судом оцінюється негативно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст.178 КПК України, особи ОСОБА_10 , який обвинувачуються у вчиненні тяжкого та декількох особливо тяжких злочинів, за одне з яких передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, що вказує на ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на міру покарання, яка загрожує йому у разі визнання винним, враховуючи, що ОСОБА_10 не має постійного місця мешкання на території України, знаходячись на свободі може незаконно впливати на свідків, перешкодити судовому розгляду справи іншим чином, що також є відповідними ризиками, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинуваченого під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Суд вважає, що у даному випадку, доцільність зміни запобіжного заходу не перевищує суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити, строком до 24 березня 2021 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , підтриманого обвинуваченим, відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3