Справа №629/3714/20
Номер провадження 1-кп/629/141/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальні провадження відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Відродження, Артемівського району, Донецької області, громадянина України, із загальною середньою освітою, інваліда ІІІ групи, зі слів перебуваючого в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення - прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,
- захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

08 липня 2020 року, близько 21-05 години, ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу магазину «Наірі», розташованого по вулиці Перемоги в с.Надеждівка Лозівського району Харківської області, побачив біля запасного виходу з магазину велосипед марки «Formula», належний ОСОБА_5 . Після цього у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу ОСОБА_3 таємно викрав вказаний велосипед марки «Formula», модель «City» з розміром рами 18 дюймів та діаметром коліс 26 дюймів, вартістю 2800 гривень, після чого покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні кримінального проступку визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 08 липня 2020 року близько 21-05 години, перебуваючи поблизу магазину «Наірі», розташованого по вулиці Перемоги в с.Надеждівка Лозівського району Харківської області, побачивши біля запасного виходу з магазину велосипед марки «Formula», належний ОСОБА_5 , та скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний велосипед, після чого покинув місце події та розпорядився викраденим на власний розсуд. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч.1 ст.185 КК України погодився, фактичні обставини вчинення кримінального проступку не оспорював, щиро розкаювався.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.
Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та долю речових доказів.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений ОСОБА_3 винний у скоєнні даного кримінального проступку і підлягає покаранню.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність всіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має загальну середню освіту, зі слів перебуваючий в цивільному шлюбі та маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується формально задовільно.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшує суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.
Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Київським районним відділом філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області та в складенні якої приймав участь ОСОБА_3 , згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. для окремих осіб). Виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, вважають доцільним окрім обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.3 ч.2 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до скоєного, повне визнання винуватості обвинуваченим та готовність нести покарання, суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.185 КК України, без ізоляції від суспільства із застосуванням вимог ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що в даному випадку буде законним та справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також соціальної реабілітації.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №6/1654СЕ-20 від 21.07.2020 року в розмірі 817,25 грн.

Крім цього, суд, вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2020 року ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме: велосипед типу «МТВ» марки «Formula» марки «City Віке 2010», синьо-білого кольору, з металевими сірими крилами та металевим багажником.
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави (ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код банку 37874947, Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020649, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №6/1654СЕ-20 від 21.07.2020 року в розмірі 817,25 грн.

Скасувати арешт, накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 липня 2020 року, а саме: велосипед типу «МТВ» марки «Formula» марки «City Віке 2010», синьо-білого кольору, з металевими сірими крилами та металевим багажником.
Речові докази по справі:
- велосипед типу «МТВ» марки «Formula» марки «City Віке 2010», синьо-білого кольору, з металевими сірими крилами та металевим багажником, який належить ОСОБА_5 та переданий їй на відповідальне зберігання під розписку, залишити останній;
- ДВД-диск з матеріалами відеофіксації з камери відеоспостереження, розташованої біля магазину «Наірі» в с.Надеждівка Лозівського району, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1