Справа № 503/1786/20
Провадження № 1-кп/503/15/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2021 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по обвинувальному акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 05.10.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною освітою, не одруженого, працездатного, не працюючого, раніше судимого: вироком Ананївського районного суду Одеської області від 08.10.2014 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку на 1 рік; вироком Ананївського районного суду Одеської області від 30.11.2016 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі, звільнений 21.03.2018 року з Херсонської виправної колонії №61 на підставі ст.1 п. »г» Закону України «Про амністію» від 2016 року та вироком Котовського районного суду Одеської області від 23.06.2020 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Кодимського районного суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про те, що не зменшилися ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора, у зазначеному випадку метою продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. Також, прокурор вважає, що існує ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, враховуючи ті обставини, що обвинувачений не працевлаштований, не має тісних соціальних зав`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів та вчинив кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, під час іспитового строку. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів прокурор обґрунтовує тяжкістю інкримінованого злочину, що обумовлює можливість тримання під вартою. А застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти вказаним ризикам.
З огляду на вищевикладене та ту обставину, що строк тримання під вартою спливає, прокурор просив задовольнити клопотання та визначити ОСОБА_5 заставу, як вид альтернативного запобіжного заходу, 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбачених п.п.1,2,3,4,9 ч.5 ст.194 КПК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді арешту, оскільки він має зареєстроване місце проживання та статус сироти.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачений визнає вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та на даний час вже досліджено 90 відсотків матеріалів кримінального провадження. Вважає, що за таких обставин ризики, передбачені ст.177 КПК України, відпали та продовжувати строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним. Просив змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Потерпіла у судове засідання не з`явилась та подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд у її відсутність
Заслухавши думку учасників кримінального процесу, дослідивши клопотання, суд вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 26.11.2020р. до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 січня 2021 року включно. Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 16.01.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.03.2021 року. Термін тримання під вартою спливає у межах судового розгляду даного кримінального провадження.
Отже, існує необхідність розглянути клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на час судового розгляду кримінального провадження.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.
Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Щодо обґрунтованості підозри.
Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 05.03.2021 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.
Щодо ризиків кримінального провадження.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі. На думку суду, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту застосування цього запобіжного заходу не зменшився і не відпав та полягає у вірогідності переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.
Встановлено, що запобігання ризикам переховування ОСОБА_5 від суду та запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства та забезпеченні правопорядку. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 ..
Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 статті 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.
Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків. На думку суду, застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло не забезпечить його належної поведінки і не зменшить наявні ризики.
Доводи захисника щодо недоцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав майже повного дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, суд оцінює критично, оскільки така обставина не може виключати можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує, в тому числі за відсутності у нього міцних соціальних зав`язків.
Отже, суд вважає за необхідне погодитися із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії провадження, а тому до нього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03 травня 2021 року включно.
Враховуючи особу обвинуваченого, його матеріальний стан, обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що застава має бути визначена в межах визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136200 грн.
У разі внесення застави покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати за першою вимогою прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає с. Жеребкове Ананіївського району Одеської області без дозволу прокурора та суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194-197, 331, ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, суд -
ухвалив:
Клопотання прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 03 травня 2021 року включно.
Утримувати обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою у Державній установі «Одеській слідчий ізолятор».
Визначити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави в розмірі шестидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 136200 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Одеській області.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на обвинуваченого виконання наступних обов`язків визначених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі:
- прибувати до прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту за місцем проживання, а саме: с. Жеребкове Ананіївського району Одеської області без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її проголошення.
Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1