Провадження №1-кп/523/1469/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора, у кримінальному провадженні №0000675 від 17.05.2021 року «Про застосування запобіжних заходів» відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого останній раз 02.04.2021 року по ст.185 ч.3, 187 ч.4, 121 ч.2 КК України до 9,4 років позбавлення волі.

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Актове , Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого останній раз 17.04.2018 року по ч.2 ст.189 КК України до 3 років позбавлення волі, підозрюваних у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.189 , ч. 2 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 11.08.2021 року прокурором, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000675 від 17.05.2021 року, відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст.189 , ч. 2 ст. 146 КК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.08.2021 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено справу до підготовчого судового засідання.

У судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_11 , ОСОБА_10 тому його проведення є не можливим, і справа має бути відкладена на іншу дату та час.

В ході підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання прокурор мотивує тим, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду оскільки підозрються у вчиненні тяжкого злочину, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювані вчинили злочин повторно, в період непогашеної судимості, що свідчить про очевидну схильність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень.

Захисники та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що обвинувачені не мають наміру не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, доводи прокурора нічим не доведені, є припущеннями.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 захисник вказала, що він має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, цивільну дружину, та має місце де може відбувати домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього документи суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України, встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 цього Кодексу.

Так, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.05.2021 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено до 17.08.2021 року.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою який було продовжено до 17.08.2021 року.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_5 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже інкриміновані злочини, за версією слідства, він вчинив маючи судимість за умисний корисливий злочин.

Крім того обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу.

Разом з тим, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, малолітню дитину, що свідчать про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого, та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З питання встановлення застави, то так, як інкримінований злочин вчинено с застосуванням насилля, то відповідно до ст.183 КПК України суд не встановлює заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_4 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже інкриміновані злочини, за версією слідства, він вчинив маючи судимість за умисний корисливий злочину.

Крім того обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу.

Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце проживання на території Одеси, що свідчать про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого, та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З питання встановлення застави то так як інкримінований злочин вчинено с застосуванням насилля, то відповідно до ст.183 КПК України суд не встановлює заставу, як альтернативний запобіжний захід.

З урахуванням викладеного, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 23, 314-316, 176-178,182,183,193,194,369-372,376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

2. Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів тобто до 14.10.2021 року.

3. Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

4. Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів тобто до 14.10.2021 року.
5. Строк дії ухвали до 14.10.2021 року включно.

6. Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», для виконання.

7. Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

8.Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1