Провадження № 1-кп/537/21/2021
Справа № 534/2017/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2021 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника обвинуваченої ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001005 від 25.10.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольськ (Горішні Плавні), Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

28.03.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу;

20.11.2015 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 60 годин громадських робіт;

16.05.2016 Апеляційним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ст. 69. ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт;

15.02.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт;

18.04.2018 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185, ст. 76 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; Знята з обліку 05.06.2019 року на підставі ухвали суду від 21.05.2019 року по закінченню іспитового строку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ (Горішні Плавні), Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

14.06.2006 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2

ст. 296, ст. 69. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

14.06.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 1 рік позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано 3 роки 10 місяців за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 01.12.2006 року. Остаточно засуджений до 4-х років 10-ти місяців позбавлення волі;

09.07.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 3 роки позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 14.06.2007 року. Остаточно засуджений до 5-ти років позбавлення волі;

25.10.2007 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду від 09.07.2007 року. Остаточно засуджений до 6-ти років позбавлення волі;

20.05.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;

10.07.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185. ч. З ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

18.12.2014 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185. ч. 2 ст. 15. ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Апеляційного суду Полтавської області від 07.05.2015 року засуджений за ч. 2 ст. 15,ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 70 до 3-х років позбавлення волі;

10.02.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185. ч. 1 ст. 309. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: 25 жовтня 2019 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_12 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , маючи злочинний умисел на повторне, таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибув до буд. АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло, ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ), діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, шляхом пошкодження дверного замка до квартири АДРЕСА_4 , власником якої являється ОСОБА_11 , проник всередину квартири та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення, зібрав у квартирі та склав до пакету: музичну шкатулку чорно-блискучого кольору, вартістю 325 грн., дерев`яну шкатулку жовтого кольору вартістю 100 грн., упаковку столових рушників у кількості 6 шт. вартістю 223 грн. 56 коп., жіночу сумку світло сірого кольору, вартістю 30 грн., у якій знаходилися документи на ім`я ОСОБА_11 , (які матеріальної цінності для потерпілої не представляють), золоті коронки загальною вагою 3,5 грами, вартістю 280 грн. за один грам, загальною вартістю 980 грн., золоту пластину, розміром 1Х1 см., вагою 0,5 грами, вартістю 140 грн., після чого покинув квартиру. Після цього, ОСОБА_9 проникнувши до зазначеної квартири, заволоділа зібраним ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ) майном та разом з останнім покинули місце вчинення злочину та в подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 1 798 грн. 56 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин:

25 жовтня 2019 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, прибула до буд. АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в житло, ОСОБА_9 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, після того, як ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ) проник до квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, власником якої являється ОСОБА_11 , зібрав до пакету речі потерпілої та покинув квартиру, також проникла до квартири АДРЕСА_5 , де заволоділа пакетом в якому знаходились: музична шкатулка чорно-блискучого кольору, вартістю 325 грн., дерев`яна шкатулка жовтого кольору вартістю 100 грн., упаковка столових рушників у кількості 6 шт. вартістю 223 грн. 56 коп., жіноча сумка світло сірого кольору, вартістю 30 грн., у якій знаходилися документи на ім`я ОСОБА_11 ( які матеріальної цінності для потерпілої не представляють), золоті коронки загальною вагою 3,5 грами, вартістю 280 грн. за один грам, загальною вартістю 980 грн., золоту пластину, розміром 1Х1 см., вагою 0,5 грами, вартістю 140 грн. Після цього, ОСОБА_9 намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак була викрита потерпілою ОСОБА_11 та розуміючі, що її дії носять відкритий характер у ОСОБА_9 виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів та мети, застосувавши до потерпілої ОСОБА_11 заздалегідь заготовлений балончик споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю, відкрито заволоділа зазначеним майном потерпілої, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, та викраденим спільно з ОСОБА_6 майном, розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 1 798 грн. 56 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

ІІ. Позиція обвинувачених.
Обвинувачена ОСОБА_9 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнала частково, а саме , що перебувала в квартирі потерпілої, брала в руки речі останньої і скоїла крадіжку , в іншому не визнає і пояснила, що ОСОБА_6 її колишній цивільний чоловік з яким вона проживала в цивільному шлюбі з 2013 року по 2015 рік і в них є спільна дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час ніяких стосунків з останнім не підтримує, стосунки змінилися після даної події . По суті показала, що в день події вона подзвонила ОСОБА_13 (Синявському) з проханням допомогти з грошима для дитини, так як у дитини проблеми зі здоров`ям і постійно потрібно приймати ліки з інсуліном. Прохала 300 грн., раніше з таким проханням до ОСОБА_13 (Синявського) вона не зверталась, на що останній запропонував допомогу , якщо вона піде з ним і вона погодилась. Вона не знала, що вони підуть до помешкання потерпілої. Вона не питала, куди вони йдуть, а ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) сам не казав, повідомив тільки , що йдемо до його товариша, який винен йому гроші і вона може зайти до нього додому за грошима і якщо не буде грошей, то він зможе забрати щось з речей товариша. Вони пішли в м. Горішні Плавні через дорогу від « Вічного вогню» і підійшли до 5-ти поверхівки до 2 -го чи 3-го під`їзду , ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) сам показав під`їзд і вони разом зайшли до нього. За вказівкою ОСОБА_13 (Синявського) вона залишилась між 2- м та 3-м поверхами, а ОСОБА_13 (Синявський) пішов сам наверх, сказавши, що їй, що якщо хтось буде йти, щоб вона йому крикнула. Потім він погукає її сам. Десь через 3 хвилини ОСОБА_13 (Синявський) погукав її і вона піднялась на 4-й поверх і побачила зліва на площадці відчинені світлого кольору дерев`яні двері в квартиру і ОСОБА_13 (Синявського), стоячого в пройомі цих дверей, ширина пройому десь 15-20 см. Сурмін (Синявський) стояв без милиць, вони були поряд і сказав їй зайти в квартиру і забрати в кімнаті пакети. Як ОСОБА_13 (Синявськи) відкривав двері квартири вона не бачила, але вона чула знизу якісь щелчки і стукіт біля дверей, і зрозуміла, що ОСОБА_15 відкриває двері квартири без ключа. Вона зрозуміла , що приймає участь у злочині, тільки не знала, що злочин буде вчинений відносно потерпілої, думала що це буде крадіжка у знайомого ОСОБА_13 (Синявського), що той забере борг у знайомого. Чому ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) сам не пішов у квартиру за пакетами не знає, думає, що у нього травма тріщина бедра і напевно йому було незручно , так як він користувався милицями. Вона зайшла в коридор квартири, в кінці якого було дві кімнати, а ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) залишився стояти на площадці біля вхідних дверей до квартири і двері причинилися за нею. Вона зайшла у вітальню і нічого там не побачила , після чого зайшла в іншу кімнату , і там на ліжку побачила два великих повних поліетиленових пакети . Вона взяла два пакети, в одному з них були якісь дерев`яні коробки , в іншому якісь м`які тряпчані речі. Взявши пакети, вона почала виходити з квартири . Коли вона доходила в коридорі до вхідних дверей, несподівано двері почали відкриватися ,і вона подумала, що то ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) заходить у квартиру. Коли двері відкрились, вона побачила на порозі потерпілу з собакою . Тримаючи пакети в руках вона злякалася , потерпіла також злякалася , побачивши її в своїй квартирі . Тримаючи пакети в руках вона хотіла вибігти з квартири, але потерпіла стояла в пройомі вхідних дверей прямо до неї обличчям. Вона стояла так близько 30 секунд а потім побігла на потерпілу , відстань між ними була близько 2- 2,5 метра. Вона хотіла проскочити з квартири між потерпілою і одвірками , і коли вона підбігла до останньої , ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ), який був на площадці, штовхнув потерпілу в її лівий бік на двері справа від потерпілої , які відчинялись наліво , так як навіси дверей знаходились зліва на одвірках. Після цього ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) бризнув з гасового балончика в обличчя потерпілій гасом, а вона вибігла з квартири і побігла по сходах вниз і ОСОБА_13 (Синявський) побіг слідом за нею. На 2-му поверсі вона зупинилась а ОСОБА_13 (Синявський) побіг вперед і вискочив на вулицю, а вона вибігла слідом за ним. Вона побігла в сторону магазину « Центральний» , а ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) побіг в інший бік - в сторону школи . Добігши з двома пакетами до «статуї» вона сіла відпочити і просиділа близько 10-15 хвилин. В цей час ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) подзвонив їй на її мобільний телефон на номер НОМЕР_1 з невідомого номера, так як номер не був вказаний в « контакті» на ОСОБА_13 (Синявського) і запитав де вона. Вона відповіла , що знаходиться біля « статуї». Після чого ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) сказав їй йти до пошти , куди вона і пішла з двома пакетами . До пошти ОСОБА_13 (Синявський) підійшов зі сторони нічного магазину , підійшов і вони разом пішли на квартиру людини, якій вона допомагає і доглядає за його квартирою за адресою : АДРЕСА_6 . Власник квартири на той час перебував у лікарні. Чи був в цей час ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) на милицях , зараз не пам`ятає. В цій квартирі вона була до цього з ОСОБА_13 ( Синявським), останній там проживав 3-4 дні з її дозволу, так як казав, що посварився з дружиною. Сусіди бачили на квартирі її разом з ОСОБА_13 ( Синявським). В квартирі вона бачила речі ОСОБА_13 (Синявського) - якісь сумки з інструментами і речами, якісь ключі на серванті. До квартири пакети несла вона сама. Зайшовши до квартири разом, ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) почав перебирати речі з пакетів а вона стояла поруч. Вона бачила якісь документи в жіночій сумочці, в дерев`яних шкатулках були старі речі, буси, сережки з металу схожі на срібло. При цьому , вона сварилась з ОСОБА_13 (Синявським) з причини того, що вона « попала» на бабусю, а не на знайомого ОСОБА_13 (Синявського), як вона думала, коли заходила в квартиру. Передивившись речі, ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) сказав, що нічого не має, склав речі і дві пусті шкатулки в один пакет, а в інший пакет вона поклала сумочку з документами, а речі залишились в квартирі. ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) казав, що сам забере речі , які потім дружина продасть. Вона запропонувала документи підкинути потерпілій, а саме підкласти під двері або інше і ОСОБА_13 (Синявський) погодився. Вона взяла два пакети і вони вийшли з квартири , вона зачиняла двері , а сурмі ( ОСОБА_15 ) почав виходити на вулицю. Коли вона вийшла на вулицю то побачила ОСОБА_13 (Синявського) з поліцією , які чекали її біля під`їзду. Поліція взяла у неї пакети і поклали в авто а їх посадили на заднє сидіння авто і повезли в райвідділ. Коли їхали у відділ , ОСОБА_13 (Синявський) дістав лоскут від простирадла білого кольору,в якому вона побачила дві зубні коронки з металу , схожого на золото і поклав в шкарпетки. Вона так зрозуміла , що це було в речах потерпілої. Цього поліція не бачила. Приїхавши у відділ їх розвели по різним кабінетам і допитували . Про ці коронки вона сама розповіла поліції. Після цього вона чотири дні провела і ІТТ. Вона потерпілій відшкодувала завдану моральну шкоду на загальну суму 3000 грн., про що мається розписка від останньої. Цивільний позов визнає, зобов`язується протягом місяця відшкодувати потерпілій 2000 грн. так як на даний час немає такої можливості. Щиро розкаюється в скоєному і прохає у потерпілої вибачення, злочин вчинила не думаючи про наслідки, запевняє, що більше не буде вчинювати злочини. На даний час проживає з двома малолітніми дітьми, які потребують стороннього нагляду, пройшла навчання за спеціальністю, має намір працевлаштуватися і жити нормальним життям.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково, а саме, що повторно вчинив крадіжку майна потерпілої шляхом відкривання дверей квартири останньої, але в квартиру не заходив і речі потерпілої не збирав і показав, що обвинувачену ОСОБА_9 знає з 2011-2012 років , це його бувша цивільна дружина, на даний час ніяких відносин з останньою не підтримує, потерпілу до вчинення злочину не знав. По суті показав, що 25.10.2019 року він розмовляв по телефону з ОСОБА_9 і остання повідомила про хворобу їх спільної дитини ОСОБА_16 і потреба в грошах на йог лікування на що він відповів , що зараз грошей не має і домовились зустрітися і обговорити це. Зустрілися вони в той же день у другій половині дня на квартирі будинку АДРЕСА_7 , квартиру не пам`ятає. Це квартира в під`їзді , де жила ОСОБА_9 і де вона допомагала власнику квартири, який на той час перебував в лікарні. Тобто, він зустрівся з ОСОБА_9 перед вчиненням злочину в даній квартирі і потім разом пішли до будинку потерпілої АДРЕСА_3 і він сказав ОСОБА_9 що можна зайти в під`їзд і подивитись чи можна відчинити якість двері і скоїти крадіжку з квартири, на що ОСОБА_9 була не проти. Після цього вони вдвох зайшли у 2-й під`їзд будинку АДРЕСА_3 , двері якого були на кодовому замку але він натиснувши на кнопки відкрив їх і почали разом підніматися по сходах а він дивився візуально на замки вхідних дверей квартир,шукаючи нескладний дверний замок. Так вони піднялись з 1-го на 4-й поверх і підійшов до квартири потерпілої, яка була зліва на площадці, замок якої йому підходив для відкриття і подзвонив в квартиру, і ніхто не відкрив дверей. Замок вхідних дверей він відкрив шестигранною гострою заточкою, яка перероблена з шестигранної викрутки, яку він зробив особисто і яка в нього була давно. Дану заточку взяв з собою для відкриття замку вхідних дверей і вчинення крадіжки , так як потрібні були кошти на лікування сина і про це він казав ОСОБА_9 ще на квартирі . ОСОБА_9 в цей час була між 3-тім та 4-тим поверхами на сходах, куди він сказав їй спуститися . Як він відчиняв двері вона могла і не бачити , сказати напевно він не може , але про те, що він зламував замок вона чула. Він відчинив двері , позвав ОСОБА_9 і остання зайшла в квартиру а він пішов вниз по сходах і в квартиру не заходив, і не переступав поріг. Спускаючись вниз по сходах на 1-му поверсі він зустрівся з жінкою похилого віку з собакою на руках , поздоровався з нею і вийшов з під`їзду. Він був без палички і костилів, хоча в нього була травма ноги і він погано пересувався. Вийшовши з під`їзду і перебуваючи біля будинку за 2 метри він запалив цигарку і десь через 3 хвилини він почув крик і шум з під`їзду і стук в двері під`їзду і побіг , як міг, звідти не дочекавшись ОСОБА_9 на адресу , де залишив костилі - до будинку АДРЕСА_7 , квартиру не пам`ятає. Підійшовши до будинку він набрав телефон ОСОБА_9 і повідомив останній де він знаходиться і ОСОБА_9 сказала , що зараз підійде. Через 15 хвилин ОСОБА_9 підійшла до будинку і вони разом піднялись в дану квартиру. В руках у ОСОБА_9 був точно п/е пакет розміром приблизно 50х50 см з якимось речами, можливо був і інший пакет, зараз не пам`ятає. ОСОБА_9 відкрила двері квартири сусіда і вони зайшли в квартиру. В квартирі вони виклали зміст пакету , а саме дві шкатулки дерев`яну і пластикову чорну, напевно дві коронки золоті, якість документи, що ще було зараз не пам`ятає точно. ОСОБА_9 віддала йому дві коронки, а документи і все інше вони зібрали в пакет і пішли на вихід з квартири. При цьому між ними відбулась розмова з приводу того, що потерпіла повернулась додому несподівано і ніхто не планував вчинювати грабіж а хотіли по « тихому» вчинити крадіжку з квартири і обоє були невдоволені тим, що сталося. Після цього вони разом пішли з квартири на вулицю., у нього в руках були коронки і костилі а у ОСОБА_9 в руках був пакет з викраденими речами потерпілої. Вийшовши на вулицю вони побачили о/у СКР , які прибули до місця проживання ОСОБА_9 і один був на 7-му поверсі , інший на вулиці і їх обох підвели до авто поліції для доставлення в ВП №2. При посадці в авто він заховав золоті коронки в носок . По прибуттю в райвідділ їх розвели по різним кабінетам для опитування і в подальшому вилучили з носок золоті коронки, про які він поліції не казав. В райвідділі він відмовився давати пояснення згідно ст.63 Конституції України і в той же день його арештували в суді , при розгляді клопотання про арешт в суді він вину свою не визнавав. Про інші інструменти , придатні для відкриття замків, які були в квартирі , за якою доглядала ОСОБА_9 , останній він не казав. Про вчинення крадіжки з ОСОБА_9 напевно домовлялись ще по мобільному телефону при їх розмові. Точніше , також при зустрічі він сказав ОСОБА_9 що зараз підемо подивимось « підходящий замок» чи « підходящу квартиру», тобто вчинити крадіжку з квартири і ОСОБА_9 погодилась на це і не заперечувала. Вказівок ОСОБА_9 перед відкриттям дверей квартири потерпілої він не давав, ще при зустрічі він казав останній , що якщо він відкриє двері , то далі вона піде в квартиру без нього. Вказівку, що треба забирати в квартирі він ОСОБА_9 не давав, вона сама розуміла , що треба брати. ОСОБА_9 була в квартирі потерпілої близько 5 хвилин. Про наявність у неї балончика з газом він не знав, а остання йому не казала. Щодо застосування балончика ОСОБА_9 йому не казала , просто повідомила , що зайшла власниця квартири і вона вибігла з квартири. Пояснити його відбитки в квартирі не може , стверджує, що в квартиру не заходив. Чи були в квартирі монети, як вказує потерпіла, сказати не може, можливо і були, зараз не пам`ятає, якісь монети вилучали з його сумки , але це монети не з даної квартири. В даній квартирі також залишались його речі в сумці різні ключі, розводний ключ,інші речі та інструменти. Про те , що ОСОБА_9 доглядає за даною квартирою взнав за 2 тижні до крадіжки, був в останній за цей час десь п`ять разів. Щиро розкаюється в скоєному і прохає у потерпілої вибачення, запевняє, що більше не буде вчинювати злочини. На даний час проживає сім`єю з дружиною в офіційному шлюбі, має двох малолітніх дітей, має намір працювати і жити нормальним життям. З потерпілою він розрахувався в повному обсязі, тобто відшкодував завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн. і остання до нього не має жодних претензій, що підтверджується заявою потерпілої.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні 06.11.2019 року вказала, що з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не знайома, вперше побачила при крадіжці і по суті показала , що вона проживає в двокімнатній квартирі за адресою : АДРЕСА_8 , яка знаходиться у 2-му під`їзді будинку на 4-му поверсі зліва. 25.10.2019 року близько 14 години вона пішла на прогулянку з собакою і закрила двері на один верхній замок . Гуляла біля будинку близько 30 хвилин. За 2-3 хвилини до того, як вона зайшла в свій під`їзд з нього вийшов сусід з 2-го поверху ОСОБА_17 , який потім їй повідомив, що , виходячи з квартири він зустрів , як вона зрозуміла ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) на сходах і поздоровався з останнім, який спускався зверху. Коли вона зайшла в під`їзд то зустріла ОСОБА_13 (Синявського), який виходив на вихід з під`їзду і був на 2-х чи 3-х сходинках донизу, і опустивши голову , прикурював. ЇЇ собака загавкала на нього, вона завжди гавкає на незнайомих людей і його перебування в під`їзді їй здалося підозрілим. ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) шкутильгав на одна ногу, рухався повільно , при ньому палиці не було і в руках нічого не було вийшов з під`їзду. Вона піднялась на площадку між 1-м та 2-м поверхами і подивилась у вікно на вулицю, але останнього не побачила і подумала, що він стоїть під козирьком під`їзду. В під`їзді вона була сама, коли вона піднімалась наверх, ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) чи інші не заходили і ніхто згори не спускався. Вона повільно піднялась на 4-1 поверх, при цьому кілька раз зупинялась, щоб перепочити, опускаючи собаку, яку тримала на руках на коліна. Таким чином вона піднімалась близько 5 хвилин. Підійшовши до вхідних дверей своєї квартири , почала вставляти ключ в замок, але ключ не провертався, тоді вона різко потягнула на себе двері, і вони відчинились. Двері відчиняються назовні на сходи зліва направо , дверні петлі знаходяться справа на одвірках . При цьому подумала, що не закрила двері, коли виходила на вулицю. Вона зайшла в коридор квартири на метр від дверей і стояла справа біля стінки на відстані близько 40 см від стіни і поклала собаку на місце , загалом ширина коридору 1, 2м , тобто відстань від неї до стіни зліва була близько 30 см. Коридор довжиною близько 4,5 метрів, зліва вхід на кухню, ванну, туалет, за ними по коридору наліво вхід до зали , направо до спальні. В цей час ОСОБА_18 виходила зі спальні і тримала в обох руках поліетиленові пакети : правій руці - великий , лівій менший. Вона запитала ОСОБА_18 звідки вона , та нічого не казала рухалась в її сторону по лівій стороні коридору, а вона стояла нерухомо і дивилась на ОСОБА_18 . Коли ОСОБА_18 підійшла до неї впритул, остання бризнула з газового балончика, який був в лівій руці, їй в обличчя та очі, три рази розчином, про що вона казала під час досудового розслідування. Чому в протоколі допиту вказано , що один раз сказати не може. При цьому вона будь яких перешкод ОСОБА_18 не чинила , ніяких дій не робила , не хапала останню, тощо. Вона зразу стала задихатися і осліпла, при цьому вискочила на сходи і почала голосно кричати і звати на допомогу , але нікого в під`їзді не було. Потім вона зайшла в квартиру і навмання пішла у ванну кімнату і почала промивати очі холодною водою, потім пішла на кухню, відкрила вікно, так як їй стало погано і нащупала мобільний телефон в сумці на кухні і подзвонила доньці, якій повідомила про напад на неї. Доньці вона все розповіла , що сталося а донька зразу ж повідомила поліцію про напад . Доньці вона описала нападників і ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) і ОСОБА_18 , так як добре їх роздивилася, а саме ОСОБА_18 худорлява , висока, чорне волосся, виразні скули , темна синя куртка, джинси, а ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) - худорлявий, в джинсовій кепці, темна куртка, джинси. Донька по телефону повідомила поліцію про зовнішність нападників. Донька десь через 10 хвилин прибігла до неї з чоловіком , так як проживає поряд і зайшла в квартиру , а чоловік залишився на вулиці дивитись нападників. Через 10 хвилин приїхала поліція і вона їм теж повідомила , що сталося і прикмети цих осіб. Перевіривши речі в квартирі вона виявила пропажу двох шкатулок, одна дерев`яна , інша чорна пластикова, пропала нова постільна білизна, рушники, термос німецький, пропажу якого виявила взимку тільки, біжутерію , золоту коронку , пластину золоту у формі трикутника, камені - янтар та інші , тощо. В той же день вона зверталась за медичною допомогою в лікарню і після огляду їй була надана довідка про наявні опіки від аерозолю з газового балончика. На слідуючий день її викликала поліція і вона впізнала за фото ОСОБА_18 і ОСОБА_13 (Синявського) , також в її квартирі проводився слідчий експеримент за участю ОСОБА_18 ,, яка показала , як вона викрадала речі і поклала в сумки і виходила , на що вона витратила близько 1 хвилини. Вважає, що це не так, так як вона піднімалась на поверх близько 5 хвилин і весь цей час ОСОБА_18 була в квартирі , так як в під`їзді нікого не було чутно і двері не відкривались в квартиру. ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) відшкодував на даний час їй 5000 грн. і вона до нього претензій матеріального та морального характеру не має, гроші витратить на ремонт замка вхідних дверей, зламані двері шафи на кухні,тощо. Топчій на відшкодування моральної шкоди дала їй 1300 грн., але пробачення за вчинене не просила. Вважає, що ОСОБА_18 і ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) обоє причетні до крадіжки з квартири, вважає, що двері квартири відчинив ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) а ОСОБА_18 в квартирі викрадала речі і виносила їх, ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) ніякого фізичного насилля відносно неї не вчинював. Про те, що саме ОСОБА_18 викрадала речі з квартири вона не бачила.

Вчиненим злочином, а саме нападом не неї їй спричинена велика шкода, після нападу вона постійно приймає ліки, боїться виходити з дому, отримала стрес від нападу, добавився двійний порок серця, втратила сон, погано спить, тощо. Раніше у неї до нападу були хронічні хвороби атеросклероз, гіпертонія, і хоча їй 75 років , вона до цього постійно слідкувала за своїм здоров`ям, кожен рік проходила курс лікування, вела активний спосіб життя, тощо.

Стосовно міри покарання ОСОБА_6 покладається на розсуд суду, вважає за необхідне призначення останньому менш суворого покарання на відміну від ОСОБА_9 , так як ОСОБА_19 хоча і зламав вхідні двері квартири, однак завдану шкоду відшкодував в повному обсязі, ніякої фізичної шкоди їй особисто не спричинив, на відміну від ОСОБА_9 ,яка застосувала до неї газовий балончик, чим спричинила тілесні ушкодження, від яких вона постійно лікується. При цьому . ОСОБА_9 неодноразово судима, але не відбувала покарання в колонії, хоча повинна була,цього разу застосувала силу до неї, іншим разом може застосувати до дитини, тощо.

Крім часткового визнання обвинуваченими ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та часткового визнання ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України їх вина повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- рапортом інспектора ВП № 2 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 про отримання заяви, зареєстрованої в ЄО за № 7376 від 25.10.2019 року в 14.35 год., що за адресою: АДРЕСА_8 про вчинення невідомими особами в квартирі потерпілої розбою з застосуванням газового балончика до потерпілої ОСОБА_11 ( т.2, а.с.31);

- рапортом інспектора ВП № 2 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_20 про отримання заяви, зареєстрованої в ЄО за № 7377 від 25.10.2019 року в 17.57 год., з приймального відділення МКЛ що за адресою: АДРЕСА_8 про вчинення невідомими особами розбою з застосуванням газового балончика до потерпілої ОСОБА_11 і встановлено діагноз : хімічний опік обличчя першого ступеню 15% ( т.2, а.с. 32);

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинення відносно неї злочину, яке мало місце 25.10.2019 року, згідно якого остання показала про обставини вчинення злочину відносно неї , а саме невідома особа жіночої статі проникла до квартири і відкрито заволоділа належним її майном ( т.2,а.с.33) ;

- заявою ОСОБА_11 про надання дозволу на проведення огляду місця події , а саме належної їй квартири за адресою : АДРЕСА_8 та фото таблицею до протоколу та відеозаписом проведення даної слідчої дії ( т.2, а.с. 34-41) ;

- протоколом затримання ОСОБА_9 25.10.2019 року безпосередньо після вчинення злочину з речами потерпілої ( т.2, а.с. 42 -46);

- протоколом особистого обшуку ОСОБА_9 25.10.2019 року , згідно якого у ОСОБА_9 вилучено п/е пакет з двома шкатулками, жіночою сумочкою з документами , які належать потерпілій, мобільним телефоном, тощо;

- протоколом затримання ОСОБА_6 25.10.2019 року безпосередньо після вчинення злочину ( т.2. а.с.47- 51, 186-190);

- протоколом особистого обшуку ОСОБА_6 25.10.2019 року , згідно якого у ОСОБА_6 вилучено сумка слюсарним інструментом , ключами , ліхтарем та іншими речами ;

- довідкою № 2492 від 27.10.2019 року , згідно якої ОСОБА_11 зверталася 25.10.2019 року до медичного закладу за медичною допомогою , де вказано зі слів потерпілої, що жінка бризнула рідиною в обличчя ( т.2,а.с.52);

- заявою потерпілої ОСОБА_11 про проведення впізнання осіб, які вчинили відносно неї злочин по фотознімкам ( т.2,а.с.53);

- протоколом впізнання від 27.10.2019 року, згідно якого ОСОБА_11 впізнала по фото № 4 ОСОБА_9 , як особу , яка 25.10.2019 року вчинила крадіжку речей з квартири потерпілої та бризнула рідиною з балончика в обличчя та довідкою , згідно якої на фото № 4 належить ОСОБА_9 ( т.2,а.с.54-64);

- протоколом впізнання від 27.10.2019 року, згідно якого ОСОБА_11 впізнала по фото № 4 ОСОБА_6 ,як особу , яка 25.10.2019 року вчинила крадіжку речей з квартири потерпілої та бризнула рідиною з балончика в обличчя та довідкою , згідно якої на фото № 3 належить ОСОБА_6 ( т.2.а.с. 65-75);

- висновком судово - медичного експерта № 662 від 15.11.2019 року , згідно якого у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у виді хімічного опіку обличчя 1-го ступеню на площі 1.5 % поверхні тіла, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не потягли короткочасного розладу здоров`я . Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії травмую чого хімічного агента , яким могла бути , наприклад речовина подразнювальної дії у вигляді аерозолю, по давності вказане тілесне ушкодження не протирічить вказаному строку, про що свідчать дані медичної документації ( т.2,а.с.76);

- довідками з ломбарду б/н від 26.10.2019 року , згідно якої вартість станом на 25.10.2019 року куртки становить 3800 грн., музичної шкатулки - 500 грн., дерев`яної шкатулки 250 грн., жіночої сумки 200 грн., пластинки з золота 140 грн., 1 гр. золота 280 грн.( т.2.а.с.77-83);

- протоколом обшуку від 31.10.2019 року з застосуванням відео за адресою : АДРЕСА_9 , згідно якого при обшуку квартири було виявлено та вилучено інструменти, ключі до дверних замків, викрутки в синій матерчатій сумці, паспорти, окуляри, годинник , балончик « Терен 4», документи, одяг,сумка чорна з упаковкою полотенець, куртка- пальто, куртка кольору хакі, шкатулки, 2 мобільні телефони,які були вилучені ( т.2.а.с. 84-90, 182-185);

- висновком експерта № 1049/Кр від 15.11.2019 року , згідно якого вартість дерев`яної шкатулки 100 грн., сумки б/у- 30 грн., витрати на експертизу склали 1256,08 грн.( т.2,а.с.91-102);

- висновком експерта № 1047/Кр від 15.11.2019 року , згідно якого вартість музичної шкатулки 325 грн., витрати на експертиза 628.04 грн.( т.2,а.с.103-110);

- висновком експерта № 1050/Кр від 19.11.2019 року , згідно якого вартість упаковки рушників 223,56 грн., витрати на експертиза 628.04 грн.( т.2,а.с.111 122);

- висновком експерта № 1048/Кр від 15.11.2019 , згідно якого замок вхідних дверей квартири, пошкоджений при злому, на поверхніях корпусу замка в районі ключової шпарини, а також циліндрового механізму є пошкодження у вигляді розломів , тріщини, відсутності частини металу та його зсувів, подряпин, трас та потертостей , витрати на експертиза 1256,08 грн. ( т.2,а.с. 123- 129); ;

- висновком експерта № 1051/Кр від 18.11.2019 року , згідно якого виявлені та вилучені при у квартирі потерпілої за фактом відкритого заволодіння майном останньої ,сліди пальців на стрічках залишені не пальцями рук ОСОБА_9 , витрати на експертиза 1258.08 грн. ( т.2,а.с.131- 151);

- висновком експерта № 1052/Кр від 18.11.2019 року , згідно якого на поверхні наданого на дослідження балончика « Терен 4» виявлені та вилучені сліди папілярних узорів на балончику за фактом відкритого заволодіння майном останньої , сліди пальців на стрічках не придатні , витрати на експертиза 1256.08 грн. ( т.2,а.с.152- 161);

- заявою ОСОБА_11 про надання згоди на проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 в квартирі потерпілої за адресою : АДРЕСА_8 ,згідно якого ОСОБА_9 показала обставини вчинення нею злочину (т.2,а.с.162); ;

- слідчим експериментом за участю ОСОБА_9 за протоколом від 12.11.2019 року ,згідно якого ОСОБА_9 показала про обставини вчинення нею злочину в квартирі потерпілої ОСОБА_11 25.10.2019 року за адресою : АДРЕСА_8 з проведенням відеозапису даної слідчої дії. ОСОБА_9 показала , що після того, як вони з ОСОБА_6 і під`їзд будинку потерпілої , як казав ОСОБА_19 піти до знайомого ОСОБА_19 і забере ноутбук і вони підуть. Вона залишилась на 2-му поверсі а ОСОБА_19 пішов вище і через деякий час вона почула , як відкриваються двері однієї з квартир, після чого двері зачинилися і через 4-5 хвилин ОСОБА_6 покликав її наверх , де ОСОБА_19 виглядав з квартири потерпілої і сказав зайти по помешкання та забрати пакети , а сам ОСОБА_6 вийшов з квартири . В одній кімнаті квартири вона нічого не побачила , в іншій пакети білого кольору , взявши які вона почала виходити з квартири і в цей час потерпіла зайшла в квартиру . Топчій покликала ОСОБА_6 , який ухватив за плече жінку і відштовхнув її і після цього ОСОБА_6 застосував балончик, бризнувши рідину в обличчя потерпілій , після чого вона вибігла з квартири і побігла за ОСОБА_6 , речі в пакетах були в руках у ОСОБА_19 ( т.2, а. с. 163-168) ;

- слідчим експериментом за участю ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 за протоколом від 13.11.2019 року ,згідно якого ОСОБА_19 показала про обставини вчинення ним злочину в квартирі потерпілої ОСОБА_11 25.10.2019 року за адресою : АДРЕСА_8 з проведенням відеозапису даної слідчої дії. ОСОБА_6 показав, що на місці події він був з причини того, що ОСОБА_9 його попрохала пройти з нею по її особистих справах. ОСОБА_9 зайшла в під`їзд з ним , він залишився на 1-му поверсі , а ОСОБА_9 пішла наверх. Потім він спустився на вихід і зустрівся з жінкою, вийшов на вулицю і запалив цигарку. Через 3-5 хвилин він почув жіночий крик з під`їзду і пішов звідти. В подальшому він зустрівся з ОСОБА_9 біля поштового відділення і пішли в квартиру будинку , де проживає остання і ОСОБА_9 відкрила ключами одну з квартир, де з її слів вона прибирає. До помешкання ОСОБА_9 принесла якісь речі в пакетах, які вона перебирала, потім з цими речами вони разом пішли з квартири і коли вийшли на вулицю їх затримали працівники поліції. Перед затриманням в під`їзді ОСОБА_9 передала йому якийсь згорток , в який було щось загорнуте , що було він не дивився , що там було він взнав при вилученні , сам він не видав, так як не хотів погіршувати становище своєї співмешканки ОСОБА_9 ( т.2,а.с.169-171);

- речовими доказами:

- врізний замок з вхідних дверей марки «APECS», ключ до нього та сліди пальців рук на 3 відрізках клейкої стрічки, які визнані речовими доказами за постановою від 25.19.2019 року ( т.3,а.с.20);

- сумка, капюшон, порожня ампула, радянські монети номіналом: 1 коп. 5 шт., 2 коп. 2 шт., 3 коп. 1 шт., 5 коп. 2 шт., 10 коп. 1 шт., російський рубль 1 шт., 5 руб. 1 шт., монета в 20 форінтів, каблучка з металу білого кольору, скоба, зв`язка ключів до омофона у кількості 5 шт. та металевий ключ, граньоний ключ, лезо до ножа, 2 хрестоподібні викрутки, ліхтарик, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1100», акумулятор до мобільного телефону, 4 шприца, 5 голок, банківська картка «Укрсиббанку», картка магазину «Мір Наталі», 2 таблетки, картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар», флеш карта пам`яті об`ємом 2 Gb, 2 грн., запальничка, шнурки з кросівок та зі штанів, які визнані речовими доказами за постановою від 25.19.2019 року ( т.3,а.с.19);

- матер`яна сумка з інструментами (відмички), ключами до дверних замків, викрутками, печатками, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , направлення, ідентифікаційний код, окуляри, 2 намиста, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», мобільний телефон марки «iPhone 32Gb», наручний годинник, балончик «Терен 4», сумка чорного кольору зі шкірозамінника, упаковка з 6-ма полотенцями, куртка-пальто чорного кольору, куртка кольору «хакі» , які визнані речовими доказами за постановою від 25.19.2019 року ( т.3,а.с.19);

ІV. Оцінка суду.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що крім часткового визнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та часткового визнання ОСОБА_9 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України їх вина повністю підтверджується, як показаннями самих обвинувачених, так і показаннями потерпілої, свідків, речовими доказами і іншими доказами по справі.

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного:

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Так, надаючи оцінку показанням потерпілої ОСОБА_11 суд вбачає, що саме ОСОБА_9 , перебуваючи в квартирі потерпілої, застосувала до потерпілої заздалегідь заготовлений балончик, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю та відкрито заволоділа майном потерпілої.

При цьому, суд критично оцінює показання ОСОБА_9 стосовно того, що розпилював аерозоль в очі потерпілої не вона, а ОСОБА_6 , що спростовується як показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка категорично стверджувала, що саме ОСОБА_9 розпилила їй в обличчя аерозоль, а ОСОБА_6 саме виходив з під`їзду, коли потерпіла до нього заходила та під час її руху по сходах до квартири в під`їзд більше ніхто не заходив, двері в квартиру, коли ОСОБА_9 розпилила їй в очі аерозоль ніхто не відчиняв.

Показання потерпілої повністю узгоджуються в показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 .

Тобто ОСОБА_9 під час вчинення злочину , перебуваючи в квартирі потерпілої, застосувала до ОСОБА_11 заздалегідь заготовлений балончик, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю та відкрито заволоділа майном потерпілої, від чого остання відчула біль та запаморочення.
В подальшому, вказані дії ОСОБА_9 призвели до звернення потерпілої за медичною допомогою внаслідок отриманої від розпилення аерозолю травми, за висновком експерта № 662 від 15.11.2019 року, згідно якого у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у виді хімічного опіку обличчя 1-го ступеню на площі 1,5 % поверхні тіла, який по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які не потягли короткочасного розладу здоров`я . Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії травмую чого хімічного агента, яким могла бути , наприклад речовина подразнювальної дії у вигляді аерозолю ( т.2,а.с.76).

Суд звертає увагу, що своїми показаннями ОСОБА_9 перекладає вину за спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень, які не потягли короткочасного розладу здоров`я на ОСОБА_6 , намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_11 , показання обвинуваченого ОСОБА_6 , досліджені письмові докази, повністю спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_9 щодо не нанесення нею потерпілій тілесних ушкоджень шляхом застосування до ОСОБА_11 заздалегідь заготовленого балончика, спорядженого речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_9 не заперечувала обставини вчинення нею злочину за показаннями потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , не задавала останнім будь яких питань стосовно цього, що суд розцінює, як не бажання ОСОБА_9 спростовувати їх в передбачений кримінальним процесуальним законом порядку,

Враховуючи показання потерпілої ОСОБА_11 суд вважає, що остання вказала на конкретні обставини вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відносно неї злочину, її показання є наданими суду без будь яких сумнівів та суперечностей, що суд сприймає як беззаперечний, належний та допустимий доказ вини обвинувачених у вчиненні даного злочину.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що обставини вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_11 вказує послідовно, логічно, її показання стосовно нанесення їй обвинуваченою ОСОБА_9 тілесних ушкоджень повністю співпадають з висновком судово - медичної експертизи, заявою потерпілої та її безпосередніми показаннями , іншими доказами.

Враховуючи викладене, в сукупності з іншими обставинами вчинення злочину дають обґрунтовані підстави вважати обставини механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, вказані останній та обвинуваченим ОСОБА_6 правдивими та достовірними і відсутності причини вважати їх надуманими чи необґрунтованими.

При цьому, потерпіла ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_6 показання давали добровільно і у суду відсутні будь-які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

При цьому, суд допускає можливість того, що ОСОБА_9 , маючи при собі заздалегідь заготовлений балончик, спорядженого речовинами сльозогінної та дратівної дії, не мала попереднього наміру чи умислу його застосування до потерпілої, але, будучи застигнутою потерпілою в квартирі з викраденими речами, застосувала балончик до останньої шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю.

Також, суд приймає як належний і допустимий доказ лист Полтавського НДЕКЦ від 20.11.2019 року № 19/117-14575 «Про результати перевірки за дактилоскопічним обліком» , згідно якого встановлено збіг папілярного узору, який відображений в сліді пальця руки, що був виявлений та вилучений 25.10.2019 року в ході огляду місця події за фактом відкритого заволодіння майном гр.. ОСОБА_11 за адресою : АДРЕСА_8 (ЄРДР № 0001005 від 25.10.2019) , з папілярним узором , який відобразився у відбитку пальця руки особи, дактилокарта якої заповнена ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, суд критично відноситься до клопотання сторони захисту стосовно недопустимості листа як доказу , посилаючись на відсутність відповідного запиту з необхідними реквізитами, на який надсилається лист та відсутністю у органів Національної поліції України прав на такі звернення з тих підстав, що в постанові про призначення експертизи слідчим вказано щодо необхідності проведення порівняльного аналізу відносно Синявського за дактилокартою останнього, яка передавалася раніше, а повноваження органів Національної поліції визначені відповідним Законом.

Суд звертає увагу , що за показаннями ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_13 (Синявського) в під`їзді вона залишилась між поверхами, а ОСОБА_13 ( ОСОБА_15 ) пішов сам наверх , сказавши , що їй , що якщо хтось буде йти , щоб вона йому крикнула. Потім він погукає її сам. Десь через 3 хвилини ОСОБА_13 (Синявський) погукав її і вона піднялась на 4-й поверх і побачила зліва на площадці відчинені двері в квартиру і ОСОБА_13 (Синявського), стоячого в пройомі цих дверей. Сурмін (Синявський) сказав їй зайти в квартиру і забрати в кімнаті пакети. Як ОСОБА_13 (Синявськи) відкривав двері квартири вона не бачила, але вона чула знизу якісь щелчки і стукіт біля дверей, і зрозуміла , що ОСОБА_15 відкриває двері квартири без ключа. Вона зрозуміла, що приймає участь у злочині , тільки не знала , що злочин буде вчинений відносно потерпілої, думала що це буде крадіжка у знайомого ОСОБА_13 (Синявського), що той забере борг у знайомого.

Згідно показань Синявського пояснити його відбитки пальців в квартирі не може, стверджує, що в квартиру не заходив, речі в квартирі збирала в пакети ОСОБА_9 .

При цьому , за слідчим експериментом за участю ОСОБА_9 за протоколом від 12.11.2019 року , ОСОБА_9 пояснила , що в під`їзді вона почула , як відкриваються двері однієї з квартир, після чого двері зачинилися і через 4-5 хвилин ОСОБА_6 покликав її наверх , де ОСОБА_19 виглядав з квартири потерпілої і сказав зайти по помешкання та забрати пакети , а сам ОСОБА_6 вийшов з квартири . В одній кімнаті квартири вона нічого не побачила , в іншій пакети білого кольору , взявши які вона почала виходити з квартири ... ( т.2, а. с. 163-168) .

За слідчим експериментом за участю ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 за протоколом від 13.11.2019 року, ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_9 зайшла в під`їзд з ним , він залишився на 1-му поверсі , а ОСОБА_9 пішла наверх. Потім він спустився на вихід і зустрівся з жінкою, вийшов на вулицю і запалив цигарку. Через 3-5 хвилин він почув жіночий крик з під`їзду і пішов звідти. В подальшому він зустрівся з ОСОБА_9 біля поштового відділення і пішли в квартиру будинку, де проживає остання. До помешкання ОСОБА_9 принесла якісь речі в пакетах, які вона перебирала, потім з цими речами вони разом пішли з квартири і коли вийшли на вулицю їх затримали працівники поліції. Перед затриманням в під`їзді ОСОБА_9 передала йому якийсь згорток , в який було щось загорнуте, що було він не дивився, що там було він взнав при вилученні, сам він не видав, так як не хотів погіршувати становище своєї співмешканки ОСОБА_9 ( т.2,а.с.169-171).

Враховуючи показання обвинувачених, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що речі в квартирі потерпілої збирав саме ОСОБА_12 .

Таким чином , судом встановлено, що ОСОБА_6 попередньо домовився з ОСОБА_9 на вчинення крадіжки з квартири потерпілої ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_6 відкриє вхідні двері квартири потерпілої шляхом зламу замка, збере речі в квартирі в пакети, а ОСОБА_9 в подальшому проникне до квартири потерпілої та вчинить крадіжку майна останньої, не домовляючись заздалегідь про вчинення грабежу та застосування до потерпілої балончика, спорядженого речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих останнім кримінальних правопорушень, форма вини, що можливо встановити із показань потерпілої, показань самих обвинувачених, висновком судово-медичної експертиз, даними слідчих експериментів з обвинуваченими, речовими доказами та іншими доказами по справі.
Всі докази на підтвердження доведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_9 оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).
Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України.
Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, так як він вчинив крадіжку, вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло. Дії обвинуваченої ОСОБА_9 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України, так як вона вчинила грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.
V. Призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст. 7 КПК України, статтями, 50, 65-67 КК України. Відповідно до положень яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_6 , згідно вимоги МВС України раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності ( т.3,а.с.159, 162- 176), на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (т.3,а.с.160), працездатний, але офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею, зареєстрований та проживав за адресою : АДРЕСА_10 з батьком та сестрою ОСОБА_23 , 1989 року народження ( т.3,.а.с.161), на даний час проживає з дружиною ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою : АДРЕСА_11 ( т.2, а.с. 222), згідно консультативного висновку від 28.11.2019 року закритий перелом лівого стегна зі зміщенням уламків ( т.3,а.с.177-179), згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 06.06.2017 року записаний батьком ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 22.10.2019 року записаний батьком ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( т.3,а.с.181, 182), при цьому на час видачі свідоцтв про народження дітей ОСОБА_19 за паспортом був ОСОБА_12 і дані про батька дітей записані зі слів матері, згідно ст. 135 СК України , таким чином ОСОБА_6 за вказаними свідоцтвами офіційно не вважається батьком цих дітей. Однак, в подальшому суду були надані світлокопії свідоцтва НОМЕР_4 , видане 29.01.2021 року про народження ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та свідоцтва НОМЕР_5 , видане 29.01.2021 року про народження ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , де відповідно батьком вказаний ОСОБА_19 . Також, суду надана довідка МСЕК № 192627 від 25.02.2014 року, згідно якої ОСОБА_27 , 1967 року народження з інвалідом 3-ї групи загального захворювання безтерміново ( т.3,а.с.184) , при цьому суду не доведені родинні зв`язки з ОСОБА_19 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 від 10.10.2020 року, виданого Горішньоплавським міським відділом ДРАЦС Північно Східного міжрегіонального управління МЮ України (м. Суми) 10.10.202 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_24 , про що складено відповідний запис № 211. Прізвища після державної реєстрації шлюбу : чоловіка - ОСОБА_13 , дружини ОСОБА_13 .

Враховуючи , що у відповідності до п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я та по батькові), дата та місце народження, місце проживання, громадянство), державним обвинувачем 15.01.2021 року змінено обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_12 на досудового розслідуваннй, а саме змінити прізвище « ОСОБА_12 на ОСОБА_28 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій в ході судового розгляду та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

При цьому, суд не може визнати такою обставиною щире каяття ,так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. А обвинувачений визнаючи частково свою вину , вказав, що двері в квартиру потерпілої він вкривав ,однак в квартиру не заходив, речі не викрадав та не складав у пакети, що спростовується судовим розглядом.

Також, суд не може визнати такою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як дана обставина означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття. Однак, обвинувачений в ході досудового розслідування заперечував свою вину у вчиненні злочину , попередньо на початку судового розгляду також заперечував свою вину і тільки в подальшому, після допиту потерпілої вину визнав частково, заперечуючи обставини складання речей в пакети, що спростовується судовим розглядом і які протирічать встановленим обставинам справи.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів. При цьому, суд не може визнати такою обставиною вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як в ході судового розгляду суду не було надано переконливих доказів , що ОСОБА_19 достеменно знав, що вчиняє злочин проти особи похилого віку.

Суд бере до уваги, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_6 ухвалою суду від 28.10.2019 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 25.10.2019 року, який неодноразово продовжувався судом при судовому розгляді . Ухвалою суду від 04.09.2020 року ОСОБА_6 запобіжний захід був змінений з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 02.11.2020 року , з 02.11.2020 року на домашній арешт в нічний час доби.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченої, те, що ОСОБА_29 , згідно паспорту громадянина України ( т.2.а.с.191) , згідно вимоги МВС України раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності (т.2.а.с.195, 198- 206 ), має діагноз гіпертермічний синдром, захворювання шийки матки,, пілефоаденопатія, згідно направлення № 30.04.2018 року ( т.2.а.с.192), зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_12 з матір`ю та сестрою ОСОБА_30 , 2004 року народження ( т.2,а.с.193), на диспансерному обліку у лікарів психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом : ППР Ф11.2 , синдром залежності (наркоманія) з 25.02.2016 року ( т.2,а.с.194), згідно відповіді Горішньоплавського міського відділу ДРАЦС Головного ТУ юстиції у Полтавській області № 590 від 29.10.2019 року вказано, що ОСОБА_31 17.12.2016 року при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_18 » на « ОСОБА_32 ». При реєстрації розірвання шлюбу 04.05.2018 року змінила прізвище з « ОСОБА_32 » на « ОСОБА_18 ». Гр. ОСОБА_9 зареєстровано народження двох дітей: ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2,а.с.196, 197), згідно рекомендаційної характеристики гр.. ОСОБА_34 від 13.11.2019 року ОСОБА_9 надано консультації з діловодства та бухгалтерський та фінансовий облік. З 03.10.2019 року по 18.10.2019 року , остання показала себе як людина цілеспрямована, вихована, пунктуальна ( т.2,а.с.207 209), згідно довідки кременчуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» № 25/13-2710 від 12.11.2019 року ОСОБА_9 за час перебування на обліку з 24.05.2018 року по 05.06.2019 року як засуджена за вироком суду від 18.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі , звільнена від відбування покарання з випробуванням , згідно ст..ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік зарекомендувала себе задовільно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Знята з обліку 05.06.2019 року на підставі ухвали суду від 21.05.2019 року по закінченню іспитового строку ( т.2,а.с.210), згідно медичної карки хворої ОСОБА_9 перебуває на обліку з діагнозом : макулопатія, гіперметромія слабого ступеню, аксіопатія . ( т.2,а.с.211).

Суд бере до уваги, що в ході досудового розслідування відносно ОСОБА_29 ухвалою суду від 28.10.2019 року відмовлено в клопотанні прокурора про тримання під вартою і був обраний запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 28.10.2019 року до 28.12.2019 року, в подальшому клопотання про обрання даного запобіжного заходу відносно ОСОБА_29 стороною обвинувачення до суду не подавалось і відповідно запобіжний захід судом не обирався.

Суд бере до уваги , що довідки щодо наявності судимостей ОСОБА_35 , а також копії вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.04.2018 року , ОСОБА_9 останній раз була засуджена 18.04.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Після чого, 05.06.2029 року знята з обліку по відбуттю іспитового строку. Відповідно до п.1.ч.1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості визнаються особи , засуджені відповідно до ст.75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з іншим підстав, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи, що інкримінована ОСОБА_9 така кваліфікуюча ознака складу вказаного кримінального правопорушення, як «вчиненого повторно» не знайшла свого підтвердження, державним обвинувачем 15.01.2021 року змінено обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні, а саме виключено з обвинувачення вказану кваліфікуючу ознаку, як «вчиненого повторно» та враховуючи зміну прізвища обвинуваченого ОСОБА_12 після укладення шлюбу 10.10.2020 року з «Синявського» на « ОСОБА_13 » та відповідно зміни обвинувачення , пред`явленого ОСОБА_12 на досудового розслідуванні , а саме 15.01.2021 року змінено пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення в частині зміни прізвища « ОСОБА_12 на « ОСОБА_19 , також змінено обвинувачення ОСОБА_9 в частині зміни прізвища « ОСОБА_12 на « ОСОБА_19 ..

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України суд визнає часткове відшкодування завданої шкоди та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

При цьому, суд не може визнати обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, так як щире каяття припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність.

Однак, обвинувачена визнаючи частково свою вину, фактично не визнала своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України , вказуючи , що вона не розпилювала аерозоль з газового балончика в обличчя потерпілої, що спростовується судовим розглядом.

Суд також не може визнати такою обставиною активне сприяння розкриттю злочину, так як дана обставина означає, що винний добровільно в якійсь формі своїми активними діями надає допомогу органам слідства або суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного і всебічного його розкриття. Однак, обвинувачена в ході досудового розслідування та суду заперечувала свою вину у вчиненні злочину , надала показання суду , які протирічать встановленим обставинам справи, тощо.

При цьому, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання наявність на утриманні ОСОБА_9 двох малолітніх дітей ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому , стосовно перебування на її утриманні баби ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , доказів цього суду не було надано.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, так як обвинувачена , перебуваючи в квартирі потерпілої, розуміючи, що потерпіла є такою особою, застосувала до останньої заздалегідь заготовлений балончик, споряджений речовинами сльозогінної та дратівної дії, шляхом розпилення в очі потерпілої даного аерозолю та відкрито заволоділа майном потерпілої.

Згідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст. 185 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому, ОСОБА_6 під час судового розгляду вину у вчиненні злочину визнав частково, що суд сприймає як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, винуватість у вчинення якого останнім доведена судом .

Суд бере до уваги , що на час судового розгляду кримінального провадження з боку ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 було здійснено відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 5000 грн., фінансових претензій до обвинуваченого вона не має, що підтверджується розпискою потерпілої від 08.07.2020 року ( т.2. а.с.9).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин, у виді позбавлення волі, відповідно до позиції прокурора в судових дебатах, який просив призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Потерпіла ОСОБА_11 в судових дебатах висловила думку щодо призначення не суворого покарання ОСОБА_6 на відміну від покарання ОСОБА_9 , яка на її думку має понести більш суворе покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.186 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, які обтяжують покарання.

При цьому, ОСОБА_9 під час судового розгляду вину у вчиненні злочину визнала частково, що суд сприймає як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, винуватість у вчинення якого останнім доведена судом .

Суд бере до уваги, що ОСОБА_9 офіційно не працює, тобто не має постійного доходу, однак має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому призначення покарання у виді позбавлення волі може бути тим покаранням, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд бере до уваги , що на час судового розгляду кримінального провадження з боку ОСОБА_9 потерпілій ОСОБА_11 було здійснено відшкодування завданої моральної шкоди, тощо, а саме відшкодування 3000 грн., що підтверджується відповідними розписками та поясненнями потерпілої та запевненням про відшкодування 2000 грн. протягом місяця.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції закону за вчинений нею злочин, у виді позбавлення волі, відповідно до позиції прокурора в судових дебатах, який просив призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і звільнити останню від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченої ОСОБА_9 , наявність на утриманні двох малолітніх дітей, обставини вчиненого нею злочину, його суспільно - небезпечні наслідки та відношення обвинуваченої до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора, який прохав на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона на протязі призначеного іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки, думку потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення, соціальна реабілітація обвинуваченої ОСОБА_9 , а також запобігання вчиненню нових злочинів можливі без реального відбуття нею покарання, зі звільненням останньої від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини вчиненого ним злочину, його суспільно - небезпечні наслідки та відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку прокурора, який прохав призначити покарання без застосування ст.75 КК України, думку потерпілої щодо призначення покарання, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, справедливість співмірності призначення покарання обвинуваченим, суд приходить до висновку, що виправлення, соціальна реабілітація обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинувачених, які не чинили перешкод у встановленні істини у справі, не ухилялися від суду, суд не вбачає ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 інших запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, крім особистого зобов`язання.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
В ході судового розгляду потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про стягнення майнової та моральної (немайнової ) шкоди, а саме стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на її користь завдану моральну шкоду, яка полягає в заподіянні йому психологічних ( моральних) страждань , яку вона оцінює у 10000 грн. та майнову шкоду, яку вона оцінює в 140 грн.

В ст.129 КПК України встановлено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст.ст. 1166, 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду та право вимоги до винної особи.
Відповідно до ст.ст. 22,23 ЦК України, особа має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_11 злочином завдана збитків у результаті викрадення її особистого майна на загальну суму 140 грн., яка складається з вартості викрадених речей, яка не заперечувалась стороною обвинувачення.

Судом встановлено, що вчиненим злочином потерпілій завдано моральну шкоду, яка виразилась у перенесеними останнім фізичними та моральними стражданнями внаслідок спричинення тілесних ушкоджень, у емоційних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з неправомірними діями обвинувачених та перенесеного нервового потрясіння, в неї порушився нормальний життєвий уклад, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_39 цивільний позов в частині відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди визнав та відшкодував добровільно останній завдану шкоду в сумі 5000 грн. і потерпіла фінансових претензій до обвинуваченого вона не має, що підтверджується розпискою потерпілої від 08.07.2020 року ( т.2. а.с.9).

Обвинувачена ОСОБА_9 цивільний позов в частині відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди визнала та відшкодувала добровільно останній завдану моральну шкоду в сумі 3000 грн. що підтверджується розпискою потерпілої від 13.05.2020 року та 09.02.2021 року та запевнення про відшкодування 2000 грн.
Виходячи зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суд України від 31 березня 1995 року № 4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди моральна шкода може полягати , зокрема : у приниженні честі , гідності, порушенні стосунків з оточуючими людьми, моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, що потребує додаткових зусиль для організації свого життя, тощо. Враховуючи вищевикладені обставини, а саме: тривалість моральних страждань потерпілої, їх характер, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останніх в її заподіянні, що завдало потерпілій моральних страждань, суд приходить до висновку, що вимога потерпілої щодо стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 10000 грн. належним чином обґрунтовані, а тому слід стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь потерпілої в солідарному порядку моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Враховуючи, що потерпіла підтвердила обставини щодо відшкодування їй ОСОБА_6 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди і відсутність претензій до останнього а ОСОБА_9 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди , однак при цьому підтримала цивільний позов в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 на користь потерпілої завдану матеріальну шкоду в сумі 140 грн. та стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілої завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Також суд вважає за необхідне , відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України , стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені судові витрати на проведення судових експертиз, а саме за проведення судово - трасологічних та судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 6282 грн. 40 коп.
Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст.ст. 50, 65, 66, 67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання з`являтися за першою вимогою до суду та правоохоронних органів.

ОСОБА_9 визнати винуватою за ч.3 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона на протязі призначеного іспитового строку 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу обрати особисте зобов`язання з`являтися за першою вимогою до суду та правоохоронних органів.

Речові докази по справі:

-врізний замок з вхідних дверей марки «APECS», ключ до нього - передати власнику ОСОБА_11 ; сліди пальців рук на 3 відрізках клейкої стрічки знищити;

білий поліетиленовий пакет у якому знаходилися шкатулка дерев`яна коричневого кольору, сумка-клатч жіноча сірого кольору у якій знаходилися: документи на ім`я ОСОБА_11 , свідоцтво про народження, пропуск, табелі оцінок, розмірна стрічка та інші папірці, коронки з металу жовтого кольору (золота), направлення, окуляри, 2 намиста, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», мобільний телефон марки «iPhone 32Gb», наручний годинник, музична шкатулка з ключами до замків, балончик «Терен 4», сумка чорного кольору зі шкірозамінника, упаковка з 6-ма полотенцями, куртка-пальто чорного кольору, куртка кольору «хакі» повернути власникам; матер`яна сумка з інструментами (відмички), ключами до дверних замків, викрутками, печатками знищити.

Мобільний телефон марки «Nokia» моделі «3210» та ключ срібного кольору - передані під розписку ОСОБА_9 .
Сумка, капюшон, порожня ампула, радянські монети номіналом: 1 коп. 5 шт., 2 коп. 2 шт., 3 коп. 1 шт., 5 коп. 2 шт., 10 коп. 1 шт., російський рубль 1 шт., 5 руб. 1 шт., монета в 20 форінтів, каблучка з металу білого кольору, скоба, зв`язка ключів до омофона у кількості 5 шт. та металевий ключ, граньоний ключ, лезо до ножа, 2 хрестоподібні викрутки, ліхтарик, мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1100», акумулятор до мобільного телефону, 4 шприца, 5 голок, банківська картка «Укрсиббанку», картка магазину «Мір Наталі», 2 таблетки, картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар», флеш карта пам`яті об`ємом 2 Gb, 2 грн., запальничка, шнурки з кросівок та зі штанів - передані під розписку довіреній особі ОСОБА_12 відповідно до його доручення.

Паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_21 та ідентифікаційний код, який повернуто останній під зберігальну розписку повернути власнику.

Паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_22 , який повернуто останній під зберігальну розписку - повернути власнику.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про стягнення майнової та моральної ( немайнової ) шкоди задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 завдану майнову шкоду в сумі 140 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджені судові витрати на проведення судових експертиз , а саме за проведення судово - трасологічних та судово-товарознавчих експертиз на загальну суму 6282 грн. 40 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1