Справа № 362/1226/21
Провадження № 1-кп/362/458/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Василькові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 квітня 2020 року за № 0000680 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Тургенево Джанкойського району Кримської області, українець, громадянин України, освіта неповна загальна середня, не одружений, не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (далі ОСОБА_4 ),

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:
На початку січня 2020 року (точного часу та дати не встановлено) ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно проживає разом із рідною сестрою ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 . У цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: перфаратора марки «Makita» моделі «HR 24440» та шуруповерта марки «Craft» моделі «CED-900».

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив і мету незаконного збагачення, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, вільно зайшов до гаражного приміщення за вищевказаною адресою, підійшов до стелажів із електроінструментами, звідки взяв перфоратор марки «Макіта» моделі «HR 24440» і шуруповерт марки «Craft» моделі «CED-900» загальною вартістю 1640,00 гривень, які належать чоловіку його сестри ОСОБА_8 .

25 лютого 2021 року прокурор із обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_6 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву, згідно з якою не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_4 .

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладена ОСОБА_4 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень частини 4 статті 474 КПК України й усвідомлює наслідки укладення угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд також установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.
ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, характеристика без негативних відомостей, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини у виді щирого каяття, суд уважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 185 КК України (в редакції, яка діяла на час скоєння кримінального правопорушення) у виді штрафу, встановленого санкцією цієї норми закону про кримінальну відповідальність.
Оскільки зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим законом про кримінальну відповідальність, враховуючи ступінь тяжкості й обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючу покарання обставину, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.
Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.
Питання щодо долі речових доказів вирішується відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта в сумі 490,35 гривень.
Цивільний позов не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000680, укладену 25 лютого 2021 року між прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 .
2. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.
3. Призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
4. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 35 копійок.

5. Речові докази: перфоратор марки «Makita» моделі «HR 24440» і шуруповерт марки «Craft» моделі «CED-900», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1