Справа № 308/1273/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження №0000296 від 25.01.2020 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ромки за національністю, уродженки м. Перечин Закарпатської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адремою АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебуває одна неповнолітня дитина, з освітою п`ять класів, неодруженої, на утриманні якої перебуває десятеро неповнолітніх дітей, раніше судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

встановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обвинуваченою у кримінальному провадженні №0004183 від 30.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.1 85 КК України обвинувальний акт в якому скеровано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду, на шлях виправлення та перевиховання не стала і знову вчинила новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

24 січня 2020 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, знаходячись в транспортному засобі, а саме маршрутному таксі №18 в місті Ужгороді, викрала з сумки сіро-голубого кольору, яка належала потерпілій ОСОБА_5 , шкіряний чоловічий гаманець темно-коричневого кольору, який згідно з її показів не становить для неї матеріальну цінність, в якому знаходилися банківські картки, дисконтні картки в магазини, а також 11000 (динадцять тисяч ) гривень, після цього вийшовши з маршрутного таксі №18 на зупинці по вулиці Собранецькій в місті Ужгороді, викинула вказаний вище гаманець біля автобусної зупинки, а грошові кошти в сумі 11000 (одинадцять тисяч) гривень використала на свої потреби, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй злочині визнала, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 24.01.2020, перебуваючи в автобусі викрала з жіночої сумки гаманець, в якому знаходилася готівка.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначивши обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді одного року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала щодо розгляду справи у спрощеному порядку.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, при цьому викликалася до суду неодноразово, про причини неявки суд не повідомляла. З її заяви від 30.01.2020 вбачається, що вона отримала від ОСОБА_4 викрадені у неї в маршрутному таксі кошти в сумі 10500 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченої, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції у суду немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , й прийшов до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вірно.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких, особу винної, яка позитивно характеризується за місцем проживання, неодружена, на утриманні якої перебуває десятеро неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судима, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 50 КК України яким визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, з огляду на положення ст. 65 КК України, яким встановлено, що особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи вищевказані дані, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 на даний час щиро розкаялася у вчиненому злочині та усвідомила суспільну небезпеку своїх дій, заподіяну потерпілій шкоду відшкодувала в сумі 10500 грн., суд приходить до висновку про те, що її перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, відтак призначаючи останній покарання у виді позбавлення волі, вважає за можливе із застосуванням вимог ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та покласти на неї ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: CD-R диск 700 Мб, на якому містяться відеозапис с з камер внутрішнього спостереження маршрутного таксі №18, який охоплює подію 21.01.2020 по руху т/з з вул. Корятовича на вул. Собранецьку в м. Ужороді.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1