Справа № 359/5387/21
Провадження № 1-в/359/190/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2021 м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської область, засудженого вироком Ленінського районного суду міста Барнаула Алтайського краю від 16.07.2018 та, із урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного Алтайського крайового суду від 12.10.2018, визнаного винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, п. а, п. г ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 12 років позбавлення волі. 14.08.2019 ухвалою Менського районного суду Чернігівської області вирок від 16.07.2018 та ухвалу від 12.10.2018 приведено у відповідність до законодавства України та вважати засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі, щодо перерахування йому строку попереднього ув`язнення,
До Бориспільського міськрайонного суду Київської області 16.06.2021 надійшло зазначене клопотання, у якому засуджений ОСОБА_3 просить суд зарахувати йому до строку відбуття покарання за вироком Ленінського районного суду міста Барнаула Алтайського краю від 16.07.2018 із урахуванням Апеляційної інстанції, що приведений у відповідність до законодавства України ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14.08.2019, строк його перебування в установах попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно з вимогами Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», увесь цей період ОСОБА_3 повинен бути зарахований у співвідношенні один день за два дня позбавлення волі.
У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Разом з цим, через канцелярію суду засуджений ОСОБА_3 та представник виправної колонії №119 надали заяви про розгляд даного клопотання без їх участі. У відповідності до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Фіксування судового засідання під час розгляду справи суддею за допомогою технічних засобів, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання, вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 09.12.2015 ОСОБА_3 затримано та постановою суду першої інстанції Російської Федерації йому обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Вироком Ленінського районного суду міста Барнаула Алтайського краю від 16.07.2018 та, із урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного Алтайського крайового суду від 12.10.2018, визнаного винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, п. а, п. г ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 12 років позбавлення волі.

14.08.2019 ухвалою Менського районного суду Чернігівської області вирок від 16.07.2018 та ухвалу від 12.10.2018 приведено у відповідність до законодавства України та вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з дня його взяття під варту, а саме період часу попереднього ув`язнення з 09.12.2015 по 12.10.2018 (за ухвалою Апеляційного Алтайського крайового суду).

Таким чином, період часу попереднього ув`язнення ОСОБА_3 рахується з 09.12.2015 (протокол затримання підозрюваного) по 12.10.2018 (набрання вироку законної сили).

Відповідно до вищезазначеного вироку, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в Бориспільській виправній колонії № 119.

24.12.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції, а саме - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вих. №22320/0/416 від 11.01.2016, висловив позицію щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» попереднє ув`язнення, у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Разом з цим, ч. 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вирок відносно ОСОБА_3 набрав законної сили 12.10.2018, однак, покарання засудженим не відбуто повністю, отже, положення Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 підлягають застосуванню.

Так, у постанові від 29.08.2018 Великої Палати Верховного Суду колегією суддів у справі №663/537/17, викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України. У випадку внесення змін Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» до ч. 5 ст. 72 КК України, визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі, в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Щодо дії закону про кримінальну відповідальність у часі, зворотна дія полягає в тому, що новий нормативно-правовий акт або нова правова норма застосування до фактів та правовідносин, які існували до набрання цим актом (нормою) чинності. Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові від 13.03.2018 Верховним Судом України колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 440/853/17, викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування ч. 5 ст. 72 КК України. У випадку, коли станом на 20.06.2017 особа мала право на застосування до неї положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015, відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, відсутні підстави для застосування відносно неї положень Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017, яким погіршуватиметься становище цієї особи.

При цьому Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції є важливою складовою принципу верховенства права. ЄСПП також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким, за наявності відмінностей між чинним, на час вчинення злочину, кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

З огляду на вищевикладене та, на підставі вимог статей 4, 5 КК України, суд приходить до висновку, що, при зарахуванні засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання строку його попереднього ув`язнення, правильно застосувати редакцію закону, яка діяла з 24.12.2015, у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

У строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 виходячи з аналізу ст. 72 КК України та ЗУ «Про попереднє ув`язнення» (в редакції Закону від 26.11.2015), слід рахувати період з моменту його фактичного затримання, а саме 09.12.2015, по день винесення рішення Апеляційного Алтайського крайового суду, а саме 12.10.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», глави 46 КПК України, суд приходить до висновку, що засудженому ОСОБА_3 у строк відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду міста Барнаула Алтайського краю від 16.07.2018 та, із урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного Алтайського крайового суду від 12.10.2018, необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, а саме період з 09.12.2015 по 12.10.2018, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись: ч. 5 ст. 72 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, задовольнити.

Зарахувати засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду міста Барнаула Алтайського краю від 16.07.2018 та, із урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного Алтайського крайового суду від 12.10.2018, ухвалою 14.08.2019 Менського районного суду Чернігівської області вирок від 16.07.2018 та ухвалу від 12.10.2018 приведено у відповідність до законодавства України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення, а саме період, з 09.12.2015 по 12.10.2018, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та начальнику Державної установи «Бориспільська виправна колонія № 119».

Про нову дату закінчення строку відбування покарання повідомити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення ухвали, шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1