Справа № 626/2364/16-к
Провадження № 1-кс/626/425/2021
УХВАЛА
Іменем України

02.06.2021 Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді клопотання ст. слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Станичне, Нововодолазького Харківської області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000934 від 23.12.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

02.06.2021 року до суду надійшло вищевказане клопотання із якого слідує таке.

В провадженні СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000934 від 23.12.2016. В ході здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що 22 грудня 2016 року, близько 19.10 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою з двома невстановленими особами чоловічої статі, діючи з єдиним прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна по корисливим мотивам, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу проникли на територію домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а в подальшому через відчинені двері і до приміщення житлового будинку останнього, після чого з метою подолання опору з боку ОСОБА_7 , завдали йому множину ударів руками та ногами в область голови та тіла, чим відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 529 від 23 грудня 2016 року спричинили тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів на обличчі, верхніх кінцівках та поверхневої забійної рани правої брови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому, подолавши опір ОСОБА_7 , ОСОБА_5 разом з двома невстановленими особами, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 у вигляді грошей в сумі 1300,00 грн., мобільного телефону марки «Stell M480», плазмового телевізору марки «Honda HD 225», тюнера марки «Globo 7010», вартість яких відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи за № 1652 від 11 квітня 2017 року становить 680,00 грн., 1495,00 грн. та 125,00 грн. відповідно, а також плівкового фотоапарату марки «Nikon» вартістю 280,00 грн., аудіогарнітури марки «Sven» вартістю 600 грн., тюнеру марки «Cosmo Sat 7000» вартістю 300,00 грн., електричного дрилю радянського виробництва вартістю 350,00 грн., електричного шуруповерту вартістю 450,00 грн., бензопили марки «Professional» вартістю 1800 грн., а також подарункових фляг, одягу та продуктів харчування, які для потерпілого майнової цінності не мають, після чого з викраденим майном з місця події зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму в 7380,00 грн.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, при цьому при проведенні обшуку ОСОБА_5 за місцем мешкання був відсутній. Обшук було проведено в присутності батьків останнього. Після проведення обшуку батьку ОСОБА_5 ОСОБА_8 було вручено повістку про виклик ОСОБА_5 до СВ Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області для участі у допиті. У вказані у повістці дату та час ОСОБА_5 до СВ Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області не з`явився. Станом на 06.10.2017 року ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не прибув, будь яких пояснень щодо причини неявки ані останній, ані його батько ОСОБА_8 не надали. В зв`язку з чим в органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 умисно не з`являється до органу досудового розслідування та переховується від слідства.

На виконання наданих органом досудового розслідування доручень, оперативними співробітниками проводились оперативно-розшукові заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , проте позитивних результатів отримано не було.

06.10.2017 року на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що невідомі особи чоловічої статі шляхом вільного доступу проникли до його житлового будинку, де після завдання йому ряду ударів руками руками та ногами в область голови та тіла з метою подолання опору з його боку, відкрито заволоділи його майном. Не дивлячись на те, що вказані особи мали маски на обличчі, одного з них він впізнав за очима. Це був його односельчанин ОСОБА_5 ;

-висновком судово-медичної експертизи за № 529-КР/16, відповідно до якої ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів на обличчі, верхніх кінцівках та поверхневої забійної рани правої брови, що виникли в спосіб та срок відповідно до показань потерпілого;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що наприкінці грудня 2016 року до нього в м. Харків приїздив ОСОБА_5 , в якого із собою були мобільний телефон марки «Stell», два тюнери, а також електричний шуруповерт. Електричний шуруповерт ОСОБА_5 продав в одному з ломбардів, а інші речі залишив йому на зберігання за місцем його мешкання;

-протоколом огляду місця події від 19.01.2017, згідно з яким в присутності ОСОБА_9 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Stell M480», тюнер марки «Globo 7010», тюнер марки «Cosmo Sat 7000»;

-протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 від 20.01.2017, під час якого було виявлено та вилучено електричний дриль радянського виробництва, що було викрадено у потерпілого ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення речі для впізнання від 06.02.2017, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав електричний дриль вилучений за місцем мешкання ОСОБА_5 як такий, що належить йому та який в нього було викрадено;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оскільки наявні достатні дані, які підтверджують, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування прокуратури та суду, 06.10.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено та його оголошено в розшук.
23.02.2018 ОСОБА_5 було оголошено у міжнародний розшук.
Сторона обвинувачення вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання за вчинення злочину; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
29.03.2018 слідчим суддею Красноградського районного суду Харківської області, за відсутності підозрюваного, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України обрано запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та в резолютивній частині ухвали слідчого судді зазначено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
02.06.2021 в рамках виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва компетентними органами РФ було передано раніше затриманого на території РФ ОСОБА_5 працівникам Національної поліції.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України орган досудового розслідування вважає за неможливим внесення застави ОСОБА_5 , оскільки ним було вчинено злочин із застосуванням насильства.

Враховуючи, що ОСОБА_5 , вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, міцних соціальних зв`язків не має, залишив постійне місце мешкання, переховувався від органу досудового розслідування, орган досудового розслідування вважає неможливим застосувати стосовно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного та адвоката, які просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із засобами електронного контролю, дослідивши матеріали клопотання, вважає за можливе його задовольнити з підстав.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З доданих до клопотання доказів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного злочину, а також про існування ризиків, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду з метою уникнення покарання за вчинення злочину; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, матеріали клопотання містять достатні дані, які підтверджують, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування прокуратури та суду, 06.10.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено та його оголошено в розшук, а 23.02.2018 року оголошено у міжнародний розшук.
В силу ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні встановлено про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного злочину, яка підтверджена доказами на які послався у своєму клопотанні слідчий.

Також слідчий суддя вважає встановленим під час судового засідання наявність ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, перебував у міжнародному розшуку.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , який є його знайомим і якому він продав викрадений у ОСОБА_7 мобільний телефон.

Аналізуючи дані про особу, суддя бере до уваги, що підозрюваний не надав в суді доказів про офіційне працевлаштування, стан здоров`я його задовільний, майновий стан підозрюваного не достатнього рівня, не одружений, неповнолітніх дітей не має.
Відтак, слідчий суддя приходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим ризикам.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених ризиків, доцільно обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно до ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Однак , приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Згідно Акту від 02.06.2021 року представник Російської Федарації передав представнику МВД України в цей день громадянина України ОСОБА_5 , тобто строк тримання під вартою затриманому необхідно рахувати із 02.06.2021 року з 13:00 годин.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 31 липня 2021 року до 13:00 годин без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Красноградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя