Справа № 362/2703/21
Провадження № 1-кс/362/521/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-
В С Т А Н О В И В :

28.05.2021 р. до Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся старший слідчий СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме, до 05.07.2021 р. включно.

Клопотання мотивовано наступним.

Короткий виклад фактичних обставин злочинів.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений слідством час та за невстановлених обставин у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна. У зв`язку з цим, 03.04.2021 приблизно о 11 годині, ОСОБА_5 познайомився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в районі станції метро «Видубичі» м. Києва.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 03.04.2021 р. о 21:03 год. на запрошення ОСОБА_7 разом з ним прибув до житлового будинку останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_5 мав при собі викрутку для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, який він заздалегідь підшукав для вчинення злочину та зберігав в правій кишені власної куртки.

В послідуючому, під приводом вступу із ОСОБА_7 у нетрадиційні статеві зносини, до яких потерпілий мав схильність, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні вітальні житлового будинку, за вказаною адресою, наніс ОСОБА_7 один удар в область правої частини голови останнього. Від вказаного удару потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу, обличчям вниз. Бажаючи довести злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , утримуючи викрутку в правій кисті руки, наніс до 20 ударів гострим наконечником викрутки в область верхньої частини спини та задньої частини шиї потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_5 приміщенні будинку відшукав рюкзак чорного кольору, що належав ОСОБА_7 з яким залишив місце вчинення злочину.

У подальшому ОСОБА_5 викраденим з будинку ОСОБА_7 рюкзаком розпорядився на власний розсуд, тим самим вчинивши заплановані дії направлені на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Крім цього встановлено, що під час вчинення розбійного нападу, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно повторно, з корисливого мотиву, 03.04.2021 о 21:08 годині наніс потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше 20 ударів кухонним ножем, в область шиї та верхньої частини спини, чим спричинив тілесні ушкодження від яких ОСОБА_7 помер на місці.

Після вчинення злочину, ОСОБА_5 ,, заволодівши майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме рюкзаком чорного кольору, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 150 від 05.04.2021 смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в результаті проникаючих поранень шиї та грудей з ушкодженням спинного мозку та внутрішніх органів грудної порожнини.

04.04.2021 о 18 год. 45 хв. за адресою: АДРЕСА_2 слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України фактично затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.04.2021 слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 , змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000208 від 04.05.2021 з ч. 1 ст. 115 КК України на п. 6 ч. 1 ст. 115 КК України

05.04.2021старшим слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209 за ч. 4 ст. 187 КК України.

05.04.2021слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 , складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 та ч. 4 ст. 187 КК України, погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 05.04.2021вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 04.04.2021, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, 06.04.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, а саме до 02.06.2021 року включно.

В рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000155 від 14.03.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, 16.03.2021 відносно підозрюваного ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 травня 2021 року.

Правова кваліфікація злочинів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за свої умисні, протиправні дії, підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, тобто у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за свої умисні, протиправні дії, підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчинені злочинів.

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження,зокрема:протоколом огляду місця події від 04.04.2021; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 04.04.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 04.04.2021; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.04.2021; протоколом огляду предметів від 04.04.2021.

Посилання на один або кілька ризиків.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і, або суду, тобто є ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто є ризик, передбачений п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, тобто є ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

- Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто є ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про наявність ризиків.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи.
Вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, а також той факт, що ОСОБА_5 ,не має міцних соціальних зв`язків з суспільством, а саме: офіційно не працює, не має офіційних джерел отримання доходу,а також аналізуючи дані кримінальних провадження, з огляду на ймовірність незаконного подальшого впливу на свідків в кримінальному провадженні та можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, що дає підстави слідству вважати про наявність вищевикладених ризиків.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Отже, застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою унеможливить виконання останнім покладених на нього ст. 42 КПК України процесуальних обов`язків, зокрема:

-прибути за викликом до слідчого, прокурора;

-підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі і укриття цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі і укриття особи від правосуддя може вимірюватися строгістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальне, соціальне становище людини, його зв`язками з державою, в якому його переслідують і міжнародними контрактами.

Реальним є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, оскільки в разі визнання його винним у вчиненні даних злочинів, останньому загрожує покарання у вигляді на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підозрюваного ОСОБА_5 , з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід відзначити, що підозрюваний не має:

- постійного місця роботи;

- постійного джерела доходів.

Підозрюваний не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами.

З огляду на вищевикладене, а також обставини, за якими ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисних особливо тяжких злочинів, існує реальний ризик залишення ним території як м. Києва так і України, з метою переховуватися від органів досудового розслідування і суду, в будь-який час, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно відзначити, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні.

Також звертаю увагу суду на те, що наразі кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії досудового розслідування, а тому може виникнути необхідність у встановленні та допитах свідків, проведенні з ними інших слідчих дій. З огляду на те, що ОСОБА_5 достовірно відомо місце проживання свідків, підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показань останніми.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно зазначити, що ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних особливо тяжких злочинів.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідно зазначити, що органом досудового розслідування наразі не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику, застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним, в сукупності з даними про особу підозрюваного, а також з огляду на можливість перешкоджання кримінального провадження унеможливлює застосування до підозрюваного менш суворої міри запобіжного заходу.

- Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання і особистої поруки до ОСОБА_5 неможливо, оскільки перебуваючи на волі останній може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомо місце проживання останніх.

- Крім цього ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законного джерела доходів, не одружений, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами, що дає підстави вважати про його ухилення від явки до органів досудового розслідування.
Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється в скоєнні умисних особливо тяжких кримінальних правопорушень,за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цих ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виклад обставин, які свідчить про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Враховуючи, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, так як заявлені раніше ризики, які виправдовують тримання під вартою, не зменшились, а саме ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Реальним є ризик того, що підозрюваний переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна.

Також, підозрюваний не має постійного місця роботи або навчання, що підтверджує існування реального ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може залишити територію Київської області та м. Києва, з метою переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в будь-який час, задля уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, необхідно зазначити, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілу у вказаному кримінальному провадженні,оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а тому, може виникнути необхідність в допиті потерпілого, додатковому допиті свідків.

Звертаю Вашу увагу на те, що, згідно ст. 23 КПК України, діє принцип безпосередності судового розгляду. Відповідно, свідків необхідно допитати свідків у судовому засіданні. Таким чином, перебування підозрюваного на волі, дасть можливість останньому незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що перешкодить об`єктивному судовому розгляду у подальшому.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідно зазначити, що органом досудового розслідування наразі не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів.

Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 05 червня 2021 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме:

Двомісячний строк досудового розслідування закінчується 05 червня 2021 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме:

долучити до матеріалів кримінального провадження висновки молекулярно-генетичної експертизи та судово-медичної експертизи;

повідомити про нову підозру;

виконати вимоги ст. 290 КПК України;

Значення результатів цих процесуальних дій для судового розгляду.

Долучення до матеріалів кримінального провадження висновків вищевказаних експертиз дасть змогу суду за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожен доказ з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час проведення вищевказаних процесуальних дій, буде встановлено відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Повідомлення про нову підозру необхідне для викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також інших суттєвих обставин, які стануть відомі після долучення до матеріалів кримінального провадження висновків вищевказаних експертиз.

Виконання вимог ст. 290 КПК України забезпечить дотримання вимог КПК України, дотримання прав підозрюваного та загальних засад кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до п.п.1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

У зв`язку з зазначеним слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, без визначення застави, просив клопотання задовольнити в межах строку досудового розслідування до 05.07.2021 р.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні згоден стосовно заявленого клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні стосовно заявленого клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000208 від 04.04.2021 р., за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ст. 2 ст. 115 КК України.

Підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.04.2021 р; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом обшуку від 04.04.2021 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 04.04.2021 р.; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.04.2021 р.; протоколом огляду предметів від 04.04.20212 р.

В рамках кримінального провадження, №0000208 від 04.04.2021 р., за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ст. 2 ст. 115 КК України, 06.04.2021 р. відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.06.2021 р. включно.

Таким чином, стороною обвинувачення обґрунтовано доведені та встановлені судом ризики про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, знищити чи спотворити докази у вказаному правопорушенні та продовжити свою злочинну діяльність.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що останній вчинив умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, такі міри обмеження особистої свободи будуть абсолютно не дієвими, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики.

Беручи до уваги викладене, суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бєкчиєв проти Молдови; Мангурас проти Іспанії).

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України.

Підстави, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_5 в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення тяжкого злочину підозрюваним, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та/або суду, ймовірність його впливу на свідків, обставини кримінального правопорушення (злочину), тому враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, є необхідність продовжити запобіжний захід пов`язаний з триманням його під вартою.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ймовірність продовження кримінальної діяльності, з метою проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б були підставою для визначення підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Приймаючи до уваги законність застосування до підозрюваного тримання під вартою та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 194, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, що має середню освіту, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, в межах строку досудового розслідування, а саме:до 05.07.2021 р. включно.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її ухвалення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали проголошено 03.06.2021 року о 14 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1