Справа №345/4756/20
Провадження № 1-кп/345/126/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження №0000909 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 16.04.2008 Калуським МВ УМВС України в Івано-Франківській області, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Злочин вчинено за наступних обставин:

07.11.2020 близько 12.00 год., ОСОБА_4 , спільно із невстановленою судовим слідством особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), перебували у першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де побачили приміщення кладовки, яким користується ОСОБА_5 . В цей час у невстановленої судовим слідством особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) та ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось у вказаній кладовці.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленою судовим слідством особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка, проникли до вище вказаного приміщення, звідки таємно викрали велосипед марки «Cross», вартістю 2 567 грн. та велосипед марки «Spark» моделі «Sharp» вартістю 2 866 грн., з якими покинули місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_4 та невстановлена судовим слідством особа (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся за вчинене.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо визначення міри покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України являється раніше не судимий, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав себе винуватим.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням викладеного, а також позиції сторони обвинувачення, відношення винного до скоєного, що виразилось у його щирому каятті та засуджені своєї протиправної поведінки, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на: велосипед марки «Spark» чорно-помаранчевого кольору та велосипед марки «Cross» чорно-червоного кольору.
Речові докази:

чоловічі штани із тканини плащовки, брудно-сірого кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_4

велосипед марки «Spark» чорно-помаранчевого кольору та велосипед марки «Cross» чорно-червоного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 817,25 грн.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: