Справа № 463/4221/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/377/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0000426 від 29.04.2019 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 квітня 2021 року,-

з участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

встановила:

даною ухвалою клопотання прокурора задоволено.

Продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10.06.2021 включно.

Заставу обвинуваченому ОСОБА_7 визначити в розмірі 1400 (тисячу чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3178000 ( три мільйони сто сімдесят вісім тисяч) гривень.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками обвинувачення та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_7 вказав, що ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачені створили злочинну організацію та обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання, яке загрожує обвинуваченим в разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Крім того, на даний час судом ще не досліджено всіх доказів, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, не допитано свідків, а відтак обвинувачені, як організатори чи учасники злочинної групи, володіючи інформацією про обставини та перебуваючи на волі, можуть знищити, сховати або спотворити будь-який з доказів, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні. Окрім цього, обвинувачені можуть продовжити вчиняти раніше кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються, зокрема щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, зважаючи на налагоджену схему виробництва, пересилання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин впродовж тривалого періоду та за наявності інших членів злочинної організації, які не притягнуті до передбаченої законом відповідальності, а відтак наявні всі підстави для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Оскільки заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинувачених не зменшилися, що виправдовує подальше їх тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно з обвинувачених до 60 днів, тобто з 12.04.2021 до 10.06.2021 включно.

Разом з тим, при виконанні судом вимог ч. 3ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4ст. 182 КПК України обставини, наявність вище описаних ризиків, беручи до уваги тяжкість, багатоепізодність пред`явленого обвинувачення, суд прийшов до висновку за можливе встановити розмір застави, який перевищує максимально встановлений ч.5 ст. 182 КПК України, а тому вважав, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід визначити розмір застави 12000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3178000 гривень, оскільки розмір такої повинен бути достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченими, проте одночасно не може бути завідомо непомірним для них.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, обравши йому більш м`який запобіжний захід. У випадку якщо суд вирішить залишити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначити останньому розмір застави до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування вказує, що незважаючи на те, що кримінальне провадження знаходиться на розгляді у судах вже майже рік, прокурором так і не вказано на матеріали, які обгрунтовують висунуті ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні злочинів.

Вказує, що стороною обвинувачення не наведено жодної додаткової підстави для обгрунтування необхідності продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою. Всі ті підстави які покладено у основу рішення про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою використовуються ще з початку досудового розслідування, а, як вказано вище, з часом ризики зменшуються і для продовження строку тримання під вартою необхідні додаткові аргументи.

Звертає увагу, на визначений ОСОБА_7 судом першої інстанції розмір застави, який є необгрунтовано завищений, судом першої інстанції, вимоги ч.4 ст.182 КПК України, при визначенні ОСОБА_7 розміру застави не враховано і визначено останньому розмір застави, який є завідомо непомірним для нього. Це підтверджується зокрема тим, що у матеріалах кримінального провадження немає жодних даних про наявність у ОСОБА_7 таких значних коштів.

Вважає, що така ситуація є прямим порушенням встановленого Законом права ОСОБА_7 скористатися правом внесення застави, оскільки з тим розміром, який встановив суд першої інстанції ОСОБА_7 залишається лише бути під вартою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку прокурора, який апеляційну скаргу заперечив, зазначив, що розмір застави неодноразово було зменшено, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, на розгляді у Залізничному районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000426 від 24 квітня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3, ст. 311, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4, ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст.317 КК України; ОСОБА_14 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч.ч. 2, 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи частково клопотання прокурора та прожовживши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів та визначивши заставу у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3178000 ( три мільйони сто сімдесят вісім тисяч) гривень, підставно зазначив, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжних заходів відносно обвинувачених на даний час продовжують існувати, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи кожного з обвинуваченого.

При цьому, підставно судом першої інстанції вказано, що підстави для зміни запобіжних заходу відсутні, а стороною захисту не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Що стосується покликань апелянта про непомірний розмір визначеної судом застави, то судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 1400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3178000 гривень, оскільки розмір такої повинен бути достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим, на думку колегії суддів, судом, визначено розмір застави, який є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, то такі, на переконання колегії суддів, під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою, обрання запобіжного заходу не з`ясовуються, а підлягають перевірці в ході розгляду кримінального провадження в суді по суті.

Інші доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 квітня 2021 року у частині продовження обвинуваченим ОСОБА_7 строку тримання під вартою та визначення розміру застави без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4