Справа № 308/6094/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, справа№308/6094/21 (провадження 1-кс/308/2066/21), -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2021 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність дізнавача СД Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000434 від 08.09.2020 року, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк, у якій просив зобов`язати дізнавача розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.04.2021 року про допит ОСОБА_7 ..
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.05.2021 дана скарга передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 ..
21.05.2021 заявником ОСОБА_3 та її представником адвокатом ОСОБА_5 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги. Заяву про відвід обґрунтовано тим, що суддя ОСОБА_4 одноособово розглядає цивільні справи №308/7099/20 та №308/7280/20 за позовами ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння. Станом на сьогодні, підготовче провадження по справах закрито, а докази, подані учасниками справ досліджені. Окрім того, суддя ОСОБА_4 неодноразово відмовляв у задоволенні заяв ОСОБА_3 про забезпечення позову з метою накладення арешту на незаконно відчужене у неї майно. Водночас судом апеляційної інстанції було визнано вимоги ОСОБА_3 в частині накладення арешту на незаконно відчужені (викрадені) в неї об`єкти нерухомого майна такими, що підлягають до задоволення. Заявник вважає, що за таких обставин, оскільки суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_4 бере участь у розгляді справ щодо незаконного відчуження належного ОСОБА_3 майна, дослідженні ним обставини справ та висловлені у відповідних судових рішеннях (ухвалах) позиції сформували власну думку щодо відповідних сторін у справі, а відтак розгляд скарг ОСОБА_3 поданих в межах кримінального провадження №0000434 цим же суддею, виключає неупередженість, безсторонність судді і об`єктивне встановлення фактичних обставин справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2021 року заява про відвід слідчого судді передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлялися.
Виходячи з принципу диспозитивності, згідно з яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд вважає за можливе розглянути питання щодо самовідводу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Ознайомившись із заявою про відвід та дослідивши матеріали справи №308/6094/21, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.9 Конституції України кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (ст.129 Конституції України, ч.1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Згідно положень ст.80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.
Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Окрім того, у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою, та не допускається повторна участь судді у кримінальному провадженні (ч. 2 ст.75, ст.76 КПК України).
Так, частиною першою ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Згідно ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим суддею ОСОБА_4 розглядається адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 травня 2021 року було відкрито провадження за скаргою. До початку розгляду скарги по суті особою, що подала скаргу та її представником, подано письмову заяву через канцелярію суду про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .
В даному випадку, заявник як на підставу заявлення відводу вказує на те, що суддя ОСОБА_4 одноособово розглядає цивільні справи №308/7099/20 та №308/7280/20 за позовами ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, зазначає, що докази подані учасниками досліджені. Вказують, що суддя неодноразово відмовляв у задоволенні заяв ОСОБА_3 про забезпечення позову під час розгляду вищевказаних цивільних справ головуючим суддею, що знаходять своє відображення в ухвалах від 24.07.2020 та 25.08.2020 у справах №308/7099/20 та №308/7280/20. На думку заявників суддя ОСОБА_4 вже сформував свою власну думку про відповідних сторін у справі, що у свою чергу виключає його неупередженість, безсторонність та об`єктивне встановлення фактичних обставин при розгляді даної скарги.
Ключовим аспектом відводу, як цілісного інституту кримінального провадження, є упередженість слідчого судді при розгляді справи, яка перебуває у його провадженні. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді у вирішенні справи, оскільки наведені особою, яка заявила відвід, обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями та фактично вказують на незгоду з процесуальними діями та рішеннями судді під час розгляду іншої справи.
Суд зазначає, що непогодження з процесуальними діями судді в інших справах не є підставою для його відводу, передбаченою п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду скарги. При цьому, норми КПК України не передбачають можливості судді перевіряти на предмет законності прийняті суддею, якому заявлено відвід, процесуальні рішення, аналізувати порядок їх прийняття.
Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Те, що заявник, внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними діями та рішенням судді при розгляді інших проваджень не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою його усунення від розгляду скарги.
З приводу посилання заявника на те, що суддею досліджено докази у цивільних справах №308/7099/20 та 308/7280/20 про визнання договорів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду кожної конкретної справи суд досліджує надані сторонами докази на підтвердження своєї позиції. Рішення за наслідками розгляду скарг у кримінальному провадженні, постановляється слідчим суддею на підставі дослідження всіх матеріалів справи та оцінки доказів. Дослідження доказів в межах цивільної справи не свідчить про існування упередженості слідчого судді під час розгляду скарги на бездіяльність дізнавача.
У заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_4 поведінки, яка б свідчила про його упередженість чи небезсторонність у розгляді скарги, в межах якої подано заяву про відвід.
Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).
На підставі наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не наведено підстав, визначенихст.ст.75,76КПК України для відводу слідчого судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості судді, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись статтями 2, 21, 75, 76, 80, 107, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, справа №308/6094/21 (провадження 1-кс/308/2066/21), - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1