Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/774/2021 Справа № 641/1543/21
УХВАЛА
23 квітня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
В ході досудового розслідування встановлено, що 27.02.2021 року приблизно о 13:30 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіянні смерті ОСОБА_8 , наніс останньому своєю правою рукою, в якій знаходився ніж, три удари в область грудної клітини зліва, один в область грудної клітини справа та один в живіт ОСОБА_8 .
В подальшому викликано бригаду швидкої медичної допомоги, яка госпіталізувала ОСОБА_8 до інституту загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМН України, де останньому надано своєчасну медичну допомогу.
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті ОСОБА_8 , однак з причин, що не залежали від його волі, він не зміг довести свій злочинний умисел до кінця.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінченого замаху на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
27.02.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 27.02.2021 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 березня 2021 року підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 квітня 2021 року.
У зв`язку із спливом строку дії запобіжного заходу та продовженням існування ризиків передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, наполягав на його задоволенні.
Прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 підтримала.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 заперечувала, просила змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, та, зазначила, що ОСОБА_6 умислу на вчинення інкримінованого йому злочину не мав, до кримінальної відповідальності ніколи не притягався, не переховувався від слідства, не чинить перешкод слідству.
Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти клопотання слідчого, просив змінити йому запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою, вказав на те, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не доведена.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами справи, слідчий суддя зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
01 березня 2021 року ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 квітня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.
Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Також належить врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.
Суд вбачає наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваній діяння.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, враховуючи дані про особу підозрюваного, зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, суд вважає, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, а також переховуватись від суду.
В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, а тому клопотання сторони захисту про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному на строк, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 197, 199, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 21.06.2021 року.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1