Справа № 357/4467/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0000377, внесеному до ЄРДР 13 березня 2021 року щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Німецької Демократичної Республіки, громадянина Російської Федерації, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
перекладач ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
законні представники особи, стосовно
якої передбачається застосування примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
особа, стосовно якої передбачається застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В :
13 березня 2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , проходячи неподалік будинку № 52 А по вул. Київська в м. Біла Церква Київської області, побачив припаркований поблизу вищевказаного будинку автомобіль марки «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , яким вирішив незаконно заволодіти з метою покататися.
ОСОБА_4 , помітив, що автомобіль марки«Opel Combo» знаходиться у відчиненому стані, при цьому двигун транспортного засобу приведений у дію, о 17 годині 21 хвилину сів до салону автомобіля на водійське сидіння, розпочав рух транспортного засобу вздовж вулиці Київська в м. Біла Церква Київської області та з місця вчинення суспільно небезпечного діяння зник.
Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в суді доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.
Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_4 , відносно якого розглядаються клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, зазначив, що вчинив суспільно небезпечне діяння. Зайшов на територію побачив відчинений автомобіль, сів та поїхав. Коли повертався назад, то його затримали працівники поліції. Наміру спричинити комусь шкоду не мав.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні даючи вільні показання, а також відповідаючи на запитання повідомив, що має у власності автомобіль «Opel Combo», який залишив ОСОБА_11 щоб відремонтувати пічку. 13 березня 2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_12 ремонтуючи авто залив його відкритим та відійшов. Після чого невідома особа сіла за кермо та виїхала з території гаражного кооперативу "Кристал", що по вул. Київська, 52 в м. Біла Церква Київської області. Йому зателефонув ОСОБА_11 та повідомив, що викрали автомобіль. ОСОБА_11 також повідомляв працівників поліції. На даний час автомобіль йому повернутий, жодних пошкоджень на ньому не було. Зазначив, що викрадення автомобіля його повідомляв ОСОБА_11 , а про самі обставини викрадення автомобіля йому відомо після перегляду камер відеоспостереження.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні даючи вільні показання, а також відповідаючи на запитання повідомив, що ОСОБА_6 залишив йому автомобіль «Opel Combo», щоб відремонтувати пічку. 13 березня 2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин, він ремонтуючи автомобіль залишив його відкритим та із заведеним двигуном і відійшов. Проводив діагностику автомобіля, тому завів його і лишив відчиненим на декілька хвилин. Це потрібно для діагностики. Після чого невідома особа сіла за кермо та виїхала з території гаражного кооперативу. Територія кооперативу огорожена, в ній є ворота, через які є вільний доспуп. Побачив по камерах, як невідома особа сіла за кермо і виїхала з території. Після чого зателефонував власнику ОСОБА_6 та в поліцію. Хто сідав за кермо та моменту руху автомобіля не бачив, бачив лише по камерах. Автомобіль «Opel Combo» побачив пізніше, за метрів 500 він території кооперативу. Працівники поліції затримали автомобіль, за кермом якого була невідома особа. Це, той хто зараз в засіданні - ОСОБА_4 . Він сидів на водійському сидінні, його затримали. Він з ним особисто не спілкувався не знає чи він щось говорив. Відео з камер відеоспостереження надавали працівникам поліції добровільно. Камери в кооперативі "Кристал", це наша власність.
В судовому засіданні оголошено і досліджено заяву ОСОБА_11 , з якої убачається, останній просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 13.03.2021 року приблизно о 17 годині 20 хвилин знаходячись по вул. Київська, 52 в м. Біла Церква незаконно заволоділа автомобілем марки «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 . На підставі вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення.
З дослідженого протоколу огляду місця події з ілюстративною фототаблицею до нього та схемою від 13.03.2021 року, вбачається, місце знаходження автомобіля «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , також, те як ОСОБА_4 сідає до автомобіля, напрямок руху автомобіля, зображення місця затримання автомобіля та загальне зображення транспортного засобу зовні та з середини.
З дослідженого протоколу місця події від 13.03.2021 року, вбачається, що в автомобілі марки «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлені та вилучені сліди папілярних ліній та змиви, які поміщені до паперових конвертів, дорожній портфель сіро-коричневого кольору. Також вилучено автомобільмарки «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», держаний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до дослідженого протоколу отримання предметів від 13.03.2021 року ОСОБА_11 добровільно передав слідчому СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області відеозаписи з камер відеоспостереження ФОП ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_2 .
З дослідженого протоколу огляду предметів та DVD-R диском до нього від 13.03.2021 року, який переглянуто в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_4 прямує узбіччям дороги по АДРЕСА_2 , зафіксовано, що останній зійшов з дороги та підійшов до водійських дверцят автомобіля «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сів до салону автомобіля через водійські дверця та поїхав у невідомому напрямку. Посилання захисника, в судових дебатах, про очевидку недопустимість вказаного доказу, безпідставні, оскільки вказаний запис добровільно переданий слідчому СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області.
Згідно дослідженого протоколу огляду предмету від 14.03.2021 року з фототаблицею до нього, було оглянуто поліетиленовий пакет синього кольру, в якому знаходилися дерев`яна ікона у виді Божої Матері в поліетиленовій обгортці, павербанк чорного кольору «awe», сенсорний мобільний телефон чорного кольору «SAMSUNG», мобільний телефон «Redmi», ноутбук сірого кольору «DELL», банківська картка «VISA» універсальна синього кольору: НОМЕР_2 , синя коробка вкрита тканиною із вмістом в середині ікони.
Згідно протоколу огляду предмету від 22 березня 2021 року, фотозображеннями та DVD-R диском до нього від 22.03.2021 року, які досліджено і переглянуто в судовому засіданні, вбачається факт затримання ОСОБА_4 та його поведінку безпосередньо під час затримання.
Згідно оголошеного рапорту оперуповноваженого ВАП СРЗПВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області вбачається, що під час затримання ОСОБА_4 останній поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, намагався застосувати фізичну силу.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був фактично затриманий 13.03.2021 року о 17 годині 30 хвилин та під час особистого обшуку затриманого виявленно та вилучені: дерев`яна ікона у виді Божої Матері в поліетиленовій обгортці, павербанк чорного кольору «awe», сенсорний мобільний телефон чорного кольору «SAMSUNG», мобільний телефон «Redmi», ноутбук сірого кольору « DELL», банківська картка «VISA» універсальна синього кольору: НОМЕР_2 , синя коробка вкрита тканиною із вмістом в середині ікони.
Твердження сторони захисту про порушення прав ОСОБА_4 , оскільки безпосередньо під час затримання був відсутній захисник, не грунтуються на вимогах закону, зокрема ст. 52 КПК України щодо обовязкової участі захисника. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_4 був затриманий 13.03.2021 року. В цей же день, йому було розяснено право на захист та залучено захисника з Регіонального центру безоплатної вторнинної правової допомоги в Київській області ( а.к.п. 104-111.)
Після того, як під час досудового розслідування були встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, було винесено постанову від 15.03.2021 року про зміну порядку досудового розслідування і продовжувалось досудове розслідування згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Потерпілий ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.
Законний представник ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що виховала достойну дитину. Повідомила, що події які сталися спричинені стресовими ситуаціями, в яких останнім часом перебував її син. Також повідомила, що останній хороший спеціаліст, він працює в в Берліні старшим розробником ІТ-експертом, знаходиться на хорошому рахунку в керівництва.
Захисник ОСОБА_8 зазначила, що докази органу досудового розслідування є недопустимими, з підстав визначених законом, підозра вручена з порушенням вимог закону, а тому просила закрити провадження за клопотанням про застосування присмусових заходів медичного характеру.
Що стосується тверджень сторони захисту про те, що підозра ОСОБА_4 вручена лише 24.05.2021 року за участю захисника ОСОБА_8 , то слід зазначити, що в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_14 та ОСОБА_4 зазначили, що останній потребує послуг перекладача та хоче отримати підозру і клопотання. У зв`язку з чим, за клопотання сторони захисту було залучено перекладача та вручені йому вказані документи.

Досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Під час досудового розслідування особа, до якої можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру або вирішується питання про їх застосовування, користується правами підозрюваного в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання і здійснює їх через законного представника чи захисника. Характер розладу психічної діяльності чи психічного захворювання такої особи визначається відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи. Слідчі та процесуальні дії за участю такої особи можуть бути проведені лише тоді, коли її психічний стан дозволяє це.

Відповідно до ч. 1 ст. 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Захисник допускається з моменту винесення постанови про призначення психіатричної експертизи, якщо він раніше не брав участі в цьому кримінальному провадженні. При кримінальному провадженні обов`язковою є також участь законного представника особи, щодо якої воно проводиться. Участь законного представника не замінює участі захисника. Запобіжні заходи до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, є засобами впливу на таку особу з метою обмеження її свободи або встановлення за нею нагляду.

Обмежуючи обсяг процесуальних прав неосудних осіб, що реалізуються безпосередньо, законодавець наділив їх компенсаторними гарантіями здійснення цих процесуальних прав через участь у провадженні законних представників та захисника. Чинним законодавством гарантовано щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності, забезпечується обов`язкова участь захисника.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також те, що з часу затримання та на всіх стадіях досудового розслідування захист інтересів ОСОБА_4 здійснювали захисники професійні адвокати, жодних клопотань учасники процесу не заявляли, суд не вбачає порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_4 , щодо якого ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Слід зазначити, що з наданих стороною обвинувачення матеріалів убачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено захиснику ОСОБА_15 , який здійснював захист інтересів підозрюваного, 16.03.2021 року. ОСОБА_4 відмовився отримувати підозру в присутності захисника та двох понятих, що підтверджується відповідним актом від 14.03.2021 року. Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0000377, внесеному до ЄРДР 13 березня 2021 року, щодо ОСОБА_4 отримані його захисником ОСОБА_8 та законним представником ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 3 ст. 513 КПК України, встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

Тобто, вказані вимоги закону передбачають чіткі підстави для відмови в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриття кримінального провадження.

Таким чином посилання захисника на необхідність закриття провадження, визначених вимогами закону підстав, не містить.

Крім того, примусові заходи медичного характеру це заходи державного примусу, які застосовуються судами до осіб, які вчинили суспільно-небезпечні діяння в стані неосудності або в стані осудності, але захворіли до винесення вироку чи під час відбування покарання, на душевну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керуватися ними.

Ці заходи не є покаранням, не тягнуть судимості і не переслідують мети виправлення, а застосовуються для лікування і соціальної адаптації душевно хворих, запобігання вчиненню ними нових суспільно-небезпечних діянь, а також для охорони їх самих. Вони застосовуються незалежно від бажання хворого, його законних представників чи родичів, змінюються і припиняються лише судом.

Примусові заходи медичного характеру мають подвійний характер. З одного боку це заходи примусу, тобто юридичні, з другого це заходи медичні, оскільки зміст їх зводиться до діагностичного обстеження, лікування, клінічного нагляду, проведення реабілітаційних заходів.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюється лише щодо осудної особи

Згідно з ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 86 КПК України визначає, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Підстави та критерії визнання доказів недопустимими визначено в ст. 87 КПК України.

Однією із засад кримінального провадження, закріпленої у п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 13 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом, і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статей 3, 56 КПК України потерпілий є стороною кримінального провадження і має право подавати докази не тільки суду, але й і слідчому.

Отже, виходячи із законодавчих норм, потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої шкоди, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК України належать до предмета доказування. За інших обставин, тобто якщо потерпілий не згоден надати наявні в його розпорядженні необхідні документи, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них слідчий, застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, звертається до суду за правилами глави 15 розділу II КПК України.

Тобто, докази, наявні в потерпілої сторони, можуть бути отримані в інший спосіб, також передбачений КПК України, а саме добровільно надана безпосередньо потерпілою особою на запит слідчого, і лише у випадку неможливості отримати документи у такий спосіб слідчий звертається до слідчого судді з метою отримати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів.

Таким чином, твердження захисника, про недопустимість доказів, безпідставні необгрунтовані.

Суд, заслухавши пояснення особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_16 , дослідивши і проаналізувавши надані письмові докази, дійшов переконання, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
Згідно з висновками судово-психіатричної експертизи за № 189 від 31.03.2021 року, ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому дій страждав та на даний час страждає на шизофреноподібний психотичний розлад внаслідок комбінованого вживання наркотичних засобів (канабіноїди, психостимулятори, галюциногени), НОМЕР_3 за МКХ-10. Під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи за № 189 від 31.03.2021 року ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому дій страждав та на даний час страждає на шизофреноподібний психотичний розлад внаслідок комбінованого вживання наркотичних засобів (канабіноїди, психостимулятори, галюциногени), НОМЕР_3 за МКХ-10. Під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. ОСОБА_4 страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок комбінованого вживання наркотичних речовин ( F 19.21 за МКХ-10).
Як передбачено частиною 1 статті 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа.
Згідно до частин 1, 2 ст. 19 КК України, осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Частиною 2 статті 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 94 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Також, частиною 3 вказаної норми Закону передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
З урахуванням наведеного, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, та на момент його вчинення він перебував в стані неосудності і внаслідок психічних розладів не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
На даний час ОСОБА_4 також не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, тому не підлягає кримінальній відповідальності.
Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є соціально небезпечним, під час вчинення інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Суд, враховуючи висновки експертизи, приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Судові витрати по провадженню відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_4 , відповідно до висновку експертизи, потребує примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, то суд вважає за доцільне змінити йому запобіжний захід та передати на піклування близькому родичу - матері ОСОБА_10 , з обовязковим лікарським наглядом.
Керуючись ст. ст. 18 ,19, 92-94 КК України, ст. 503-513 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні за № 0000377, внесеному до ЄРДР 13 березня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити - передати на піклування близькому родичу - матері ОСОБА_10 , з обовязковим лікарським наглядом.
Речові докази, а саме:
- сліди капілярних ліній у полімерному пакеті № SUD3002100, змиви з ручки коробки передач та змиви з керма, які упаковані до 2 паперових конвертів та які зберігаються в камері схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;
-дорожній портфель сіро-коричневого кольору, який знаходиться в камері схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області - повернути законному представнику ОСОБА_10 ;
- автомобіль марки «Opel Combo», білого кольору, з іменним номером «БАЧУ ВСЕ», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишити у власності останнього;
- оптичний DVD-R диск білого кольору округлої форми, марки «My MEDIA» з відеозаписами з камер відеоспостережень розташованої по АДРЕСА_2 від 13.03.2021 року, зберігати у матеріалах кримінального провадження;
- дерев`яна ікона у виді Божої Матері в поліетиленовій обгортці, павербанк чорного кольору «awe», сенсорний мобільний телефон чорного кольору «SAMSUNG», мобільний телефон «Redmi», ноутбук сірого кольору «DELL», банківська картка «VISA» універсальна синього кольору: НОМЕР_2 , синя коробка вкрита тканиною із вмістом в середині ікони, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , передати законному представнику ОСОБА_10 ;
- диск для лазерних систем зчитування білого кольору, марки «НР» марки DVD-R, ємністю 4,7 GB на якому містяться відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 13.03.2021 року за фактом затримання ОСОБА_4 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Копію ухвали не пізніше наступного для після постановлення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні

СуддяОСОБА_1