Справа № 357/911/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про примирення у кримінальному провадженні №0003388 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 22 січня 2020 року по 18 жовтня 2020 року, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік та призвело до психологічних страждань останньої, погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме викликало в неї відчуття психологічної втоми, потребою в захисті від обставин, які її виснажують та негативно впливають на здоров`я, тривоги, страх, емоційне напруження.
Зокрема, 22.01.2020, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою в бік своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а також погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство, та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 173-2 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10 травня 2020 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , умисно вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 в ході якої ображав її нецензурними словами та намагався затіяти бійку, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї та в подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Разом з тим, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11 травня 2020 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 порушив умови термінового заборонного примусу АА106525 від 10.05.2020 із зобов`язанням залишити місце проживання, заборону на вхід та перебування в місці проживання та забороною в будь-який спосіб контактувати з колишньою дружиною ОСОБА_5 , прийшов до будинку та влаштував сварку, вчинивши насильство в сім`ї психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 18 жовтня 2020 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , умисно вчинив сварку зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 в ході якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, та в подальшому до ОСОБА_3 18.10.2020 інспектором СЮП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області винесено «терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА 106604» терміном на три доби, заборонивши останньому у будь який спосіб контактувати з потерпілою особою.
Таким чином, ОСОБА_3 умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 що призвело до психологічних страждань, які згідно висновку судово- психіатричної експертизи характеризуються зниженим настроєм, відчуттям психологічної втоми, потребою в захисті від обставин, які її виснажують та негативно впливають на здоров`я, потребою у моральній підтримці, які знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_3 .
Між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в ході підготовчого судового розгляду з ініціативи потерпілої досягнуто та підписано угоду про примирення від 30 квітня 2021 року. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення та заявила, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі, угода укладена з її ініціативи.

Захисник просив затвердити угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до абз 2 ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до нетяжкого злочину, укладена за ініціативи потерпілої, а отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Потерпілій відповідно до умов угоди роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілій зрозумілі.

Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Водночас на переконання суду, враховуючи систематичність дій незважаючи застосування стосовно обвинуваченого органами поліції превентивних заходи та характер вчиненого злочину щодо обвинуваченого слід встановити іспитовий строк терміном 2 роки, а також покласти додаткові обв`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КПК України

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 квітня 2021 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.

Цивільний позов не заявлено

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1