Провадження № 1-кп/522/1818/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 12.01.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Ширяївського району, с. Жовтень, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника Пояркова,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту ОСОБА_3 ,
встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України.
Під час розгляду справи судом представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений постановою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 12.01.2019 року, а саме з автокрану «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Клопотання про скасування арешту обґрунтовано тим, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси розглядається обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000025 від 12.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 16.01.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000025 від 12.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.Накладено арешт на транспортний засіб «МАЗ-бЗОЗОЗ», модель установки «КС- 55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, визначене місце зберігання транспортного засобу «МАЗ-630303», на майданчику затриманих транспортних засобів ОФ ДП «Інформ-Ресурси» МВС України.
Транспортний засіб, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025, оскільки 12.01.2019 року на будівельному майданчику, розташованому поблизу території готелю «Немо», що розташований за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25 стався нещасний випадок, в наслідок якого загинула людина.
Між тим, що автокран «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_3 не відноситься до категорії предмету до якого може бути застосована можлива спеціальна конфіскація майна та/або він може бути предметом забезпечення цивільного позову (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення), оскільки не є власністю особи, що наразі обвинувачується та відносно якої може бути ухвалено вирок.
Власник автокрану «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 ОСОБА_4 не вчиняла вказаного кримінального правопорушення, не була підозрюваною та не є обвинуваченою у даному кримінальному правопорушенні, арешт майна транспортного засобу та його обтяження яке виражається у забороні користуватися, розпоряджатися та володіти належним їй майном обмежує її права як власника.
Вбачаючи вищевикладене представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням про скасування арешту майна.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги вищевказаного клопотання про скасування арешту майна.
Прокурор проти клопотання заперечував. Зазначав про те, що таке клопотання є передчасним.
Захисник та обвинувачений проти клопотання про скасування арешту майна не заперечували.
Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 є власником автокрану «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 згідно наявному в матеріалах справи витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 16.01.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000025 від 12.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.Накладено арешт на транспортний засіб «МАЗ-бЗОЗОЗ», модель установки «КС- 55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, визначене місце зберігання транспортного засобу «МАЗ-630303», на майданчику затриманих транспортних засобів ОФ ДП «Інформ-Ресурси» МВС України.
Процесуального статусу підозрюваної, обвинуваченої ОСОБА_4 у вищевказаному кримінальному провадженні не має.
Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як зазначалось вище, транспортний засіб, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000025, оскільки 12.01.2019 року на будівельному майданчику, розташованому поблизу території готелю «Немо», що розташований за адресою: м. Одеса, пляж Ланжерон, 25 стався нещасний випадок, в наслідок якого загинула людина.
Між тим, автокран «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_3 не відноситься до категорії предмету до якого може бути застосована можлива спеціальна конфіскація майна та/або він може бути предметом забезпечення цивільного позову (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення), оскільки не є власністю особи, що наразі обвинувачується та відносно якої може бути ухвалено вирок.
Власник автокрану «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 ОСОБА_4 не вчиняла вказаного кримінального правопорушення, не була підозрюваною та не є обвинуваченою у даному кримінальному правопорушенні, арешт майна транспортного засобу та його обтяження яке виражається у забороні користуватися, розпоряджатися та володіти належним їй майном обмежує її права як власника.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
При цьому, ст. 1 Протоколу N 1 до Конвенції передбачає, що "кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права".
З огляду на вищевикладені обставини, враховуючи доводи клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, а також вищевикладені приписи закону, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог вищевказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного постановою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 12.01.2019 року, а саме з автокрану «МАЗ-630303», модель установки «КС-55727/1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: