Справа № 184/1464/21
Номер провадження 1-кп/184/202/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за №0000001 від 08.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку №1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992р. №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року №622, Зброя і боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Однак ОСОБА_3 , ігноруючи вимоги вищевказаних нормативних актів, маючи умисел на незаконне зберігання зброї, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав до 13 год. 00 хв. 01 червня 2021 року за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , зброю, а саме: пістолет з маркуванням «CARRERA RS34», s/n: НОМЕР_1 , чорного кольору зі спорядженим магазином; пістолет з маркуванням «BLOW TR34», s/n: НОМЕР_2 , чорного кольору зі спорядженим магазином, які придбав за невстановлених обставин.

01 червня 2021 року під час обшуку гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виявлено та вилучено зброю - пістолет з маркуванням «CARRERA RS34», s/n: НОМЕР_1 , чорного кольору зі спорядженим магазином; пістолет з маркуванням «BLOW TR34», s/n: НОМЕР_2 , чорного кольору зі спорядженим магазином.

Після завершення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 вказану зброю працівниками УСБУ у Дніпропетровській області було вилучено, а його протиправну діяльність припинено.

Відповідно до висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ у Дніпропетровській області № 79 від 10.06.2021, надані на дослідження пістолети з маркуванням «CARRERA RS34», s/n: НОМЕР_1 та «BLOW TR34», s/n: НОМЕР_2 належать до короткоствольної гладкоствольної зброї та є промислово виготовленими стартовими (шумовими) пістолетами (пристроями для подання звукових сигналів) калібру 9мм Р.А.К., які в результаті внесених в їх конструкцію змін, набули нових ознак, характерних для стрілецької гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм Р.А. та придатні для неодноразового проведення пострілів набоями калібру 9 мм Р.А.

Відповідно до висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України в УСБУ у Дніпропетровській області № 103 від 26.07.2021, пістолети з маркуванням «CARRERA RS34» s/n: НОМЕР_1 та «BLOW TR34» s/n: НОМЕР_2 , належать до короткоствольної гладкоствольної зброї та є промислово виготовленими стартовими (шумовими) пістолетами (пристроями для подання звукових сигналів) калібру 9мм Р.А.К., які в результаті внесених в їх конструкцію змін, набули нових ознак, характерних для стрілецької гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9 мм Р.А. та придатні для неодноразового проведення пострілів набоями калібру 9 мм Р.А. Відстріляні з вказаних пістолетів снаряди, з урахуванням питомої кінетичної енергії, здатні заподіяти людині чи тварині небезпечні для життя або смертельні ушкодження.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що він займається ремонтом тепловізорів. Приблизно 2-3 роки тому назад одному замовнику не вистачало грошей для розрахунку за ремонт тепловізору і той залишив йому у залог два пістолети. Пістолети він зберігав у своєму гаражі, їх не використовував не маючі при цьому передбаченого законом дозволу. У вчиненому щиро розкаявся та просить суворо не карати.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у незаконному зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцеммешкання характеризується добре, скарг до поліції не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст.263 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушеньі для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Приймаючи до уваги принципи справедливості, домірності та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, заслухавши думку прокурора, який вважав, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому кримінальному правопорушенню, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує, виходячи з положень ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 14586(чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 85 коп.

Речові докази:

-пістолет з маркуванням «CARRERA RS34», s/n: НОМЕР_3 , чорного кольору, з спорядженим магазином (п`ять набоїв травматичної зброї) та пістолет з маркуванням «BLOW TR34», s/n: НОМЕР_2 , чорного кольору, з спорядженим магазином (п`ять набоїв травматичної дії), які зберігаються у складі АТО ВГЗ УСБУ у Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1