Справа №760/5869/21
Провадження №1-кс/760/1925/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 ,
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0012001 від 17.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
У клопотанні вказується, що в провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Клопотання обґрунтовується тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2019, справа №760/26010/19, провадження № 1-кс/760/13371/19, задоволено клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_6 , та накладено арешт в рамках кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017, у тому числі, на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вказує, що арешт, накладений вищевказаною ухвалою слідчого судді, є необґрунтованим, при постановленні ухвали про накладення арешту на майно слідчим суддею не дотримано вимог ст. 173 КПК України, зокрема, не враховано правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене та вказуючи на те, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, на даний момент арешт майна є недоцільним та таким, що невиправдано обмежує права власника майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.
У судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , не з`явився, подав до слідчого судді клопотання, в якому клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив задовольнити та долучити копії документів, що обґрунтовують клопотання.
Солом`янське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва та Солом`янська окружна прокуратура м. Києва були повідомлені про судове засідання в порядку, передбаченому КПК України, проте свого представника в судове засідання не направили. До слідчого судді надійшов лист прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , до якого прокурором було долучено копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в даному кримінальному провадженні.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії документів, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.09.2019, справа №760/26010/19, провадження № 1-кс/760/13371/19, в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017 було накладено арешт, у тому числі, на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).
Так, при вирішенні питання про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0012001 від 17.10.2017 слідчий суддя дійшов висновку, що вказане в клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому наявні достатні підстави для арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Разом з тим, слідчий суддя враховує те, що відомості про кримінальне провадження за №0012001 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2017, арешт на майно ОСОБА_4 накладено ще 19.09.2019, при цьому, ОСОБА_4 не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні. Відомостей щодо повідомлення про підозру будь-якій особі (особам) у даному кримінальному провадженні слідчому судді ні Солом`янською окружною прокуратурою м.Києва, ні Солом`янським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва не надано.
Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Враховуючи, що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.09.2019, справа №760/26010/19, провадження № 1-кс/760/13371/19, на майно ОСОБА_4 був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ОСОБА_4 .
З огляду на наведене та враховуючи тривалий час вищевказаного арешту майна, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 19.09.2019, відпала потреба, тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а арешт, накладений 19.09.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/26010/19, провадження № 1-кс/760/13371/19, частковому скасуванню.
Керуючись стст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.
Частково скасувати арешт, накладений 19.09.2019 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, справа №760/26010/19, провадження № 1-кс/760/13371/19, скасувавши арешт, накладений на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1