Справа № 466/1491/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1323/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн (п`ять тисяч сто гривень).
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави витрати на залучення експерта у розмірі 6149 грн. (шість тисяч сто сорок дев`ять гривень).
Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто ОСОБА_10 .
Речовий доказ автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернуто ОСОБА_7 .
Цивільний позов ОСОБА_11 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_11 41055,78 грн (сорок одну тисячу п`ятдесят п`ять гривень сімдесят вісім копійок) у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля, 1696,63 грн (одну тисячу шістсот дев`яносто шість гривень шістдесят три копійки) у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної здоров`ю, 25000 грн (двадцять п`ять тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди, а всього 67752,41 грн (шістдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні сорок одну копійку).
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 16252 грн (шістнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні) у відшкодування судових витрат.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 29 січня 2018 року приблизно о 14.45 год. обвинувачений ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул.Замарстинівській у напрямку до центральної частини м.Львова, біля будинку №27 порушив вимоги Р.1 п.1.5, п.1.10 (в частині значень термінів «безпечна дистанція»); Р.2 п.2.3 (б, д), Р.12 п.12.3 та Р.13 п.13.1 Правил дорожнього руху України. Дані порушення полягали у тому, що він, керуючи вищевказаним транспортним засобом був неуважним , не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, створив загрозу безпеці дорожнього руху, при виникненні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не дотримав безпечної дистанції до попутного автомобіля марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_10 . Внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №42/2018 від 05.02.2018 року ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: струс головного мозку, пост травматична нестабільність на рівні 4-5 шийних хребців, гемартроз правого колінного суглобу, гематоми селезінки, забій мяких тканих лобно-тімяної ділянки, синець лобної ділянки голови в центрі, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Не погоджуючись з даним вироком представник відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року по обвинувачені ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в частині задоволення цивільного позову до МТСБУ і закрити провадження по справі.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги представник відповідача покликається на те, що вирок ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права.
Вказує, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 09 червня 2020 року за клопотанням захисника обвинуваченого МТСБУ залучено до участі у справі в якості третьої особи. Як підставу залучення МТСБУ у якості третьої особи, в ухвалі зазначено те, що МТСБУ є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зазначеній ухвалі також не зазначено, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.
Наголошує, що з матеріалів справи не зрозуміло, на якій підставі змінився правовий статус МТСБУ як третьої особи на співвідповідача, зокрема в матеріалах справи є заява позивача про зміну підстав позову, однак така не містить клопотання про залучення МТСБУ до участі у справі як співвідповідача, як і підстав у зв`язку з чим МТСБУ слід залучити до участі у справі в такій якості.
Звертає увагу, що судом не були дотримані строки передбачені ч.1 ст.51 ЦПК України, а саме суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Крім цього, відповідно до ч.4 ст.51 УПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Однак, ні копія заяви позивача про зміну підстав позову, ні жодного процесуального документу про залучення МТСБУ до участі у справі в якості співвідповідача від суду до МТСБУ не надходило.
Апелянт вказує, що в матеріалах справи наявний оригінал повістки про виклик МТСБУ до суду на 15 липня 2020 року, в якій МТСБУ фігурує як третя особа.
На переконання представника МТСБУ з врахуванням того, що справу розглянуто судом за відсутності МТСБУ, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, що позбавило МТСБУ можливості належним сином відреагувати на зміну його процесуального статусу і дати пояснення по справі, відтак рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права і є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Звертає увагу, що згідно висновком експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 21081 р.н. НОМЕР_1 перевищує його ринкову вартість до ДТП, і відповідно проводити його ремонтне відновлення є економічно недоцільним, а отже вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля відповідає ринковій вартості цього автомобіля до ДТП і становить 40203,78 грн. В цьому ж висновку зазначено, що імовірна ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21081, р.н. НОМЕР_1 в пошкодженому стані внаслідок ДТП від 28.01.2018 року становить 4973,27 грн.
Апелянт вказує, що відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП. Однак суд не врахував цієї норми закону та стягнув з МТСБУ ринкову вартість автомобіля до ДТП не відмінусувавши вартість складових автомобіля після ДТП, чим порушив один з принципів страхування, який зводиться до того, що страхування є інструментом відшкодування дійсної шкоди і не може бути засобом збагачення для потерпілих.
Щодо відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я, то апелянт зазначає, що суд в даному випадку повинен був керуватися ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», згідно з якою страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Таким чином, відшкодування МТСБУ моральної шкоди обмежено підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону. А саме, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та й разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день ДТП на території України, однак жоден з перелічених випадків не стосується даної справи, а тому в даному випадку суд безпідставно ухвалив рішення про стягнення моральної шкоди з МТСБУ в розмірі 25 000 грн.
27 січня 2021 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення потерпілої ОСОБА_11 , в яких остання вказує, що після аварії, враховуючи відсутність даних про страхування відповідальності, вона звернулася із письмовою заявою 20.04.2018 до МТСБУ про виплату страхового відшкодування, до заяви були додані усі необхідні для виплати документи, окрім рішення у справі. У подальшому, під час розгляду справи, обвинувачений наполягав на наявності у нього полісу страхування, первинно позов потерпілою був пред`явлений лише до обвинуваченого. При судовому розгляді справи було з`ясовано, що оригіналу полісу страхування відповідальності на автомобіль у обвинуваченого немає, а перевіркою за номером по копії полісу наданого обвинуваченим та номером автомобіля у базі даних МТСБУ з`ясовано, що такий поліс не видавався. За клопотанням сторони захисту, 09.06.2020 МТСБУ залучено як третю особу.
У зв`язку і з відсутністю полісу обов`язкового страхування та у відповідності до законодавства, потерпіла подала до суду заяву про зміну позову, у якій просила стягнути заподіяну шкоду з МТСБУ зазначивши його відповідачем, а з обвинуваченого стягнути судові витрати. Суд зобов`язав представника потерпілої направити позов із додатками, разом із повідомленням про засідання у МТСБУ. Усі матеріали МТСБУ отримало 22.06.2020 поштовим відправленням.
Змінити цивільного позивача раніше потерпіла не мала можливості, оскільки не володіла точною та достовірною інформацією про наявність або про відсутність полісу.
Потерпіла також вказує, що ніякої шкоди МТСБУ не заподіяно, її права не порушено, оскільки сплативши страхове відшкодування замість обвинуваченого ОСОБА_7 , МТСБУ отримало право регресу до нього. За позовом МТСБУ до ОСОБА_7 , у відповідності до ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове бюро отримає назад усі грошові кошти сплачені за вироком суду від 15.07.2020 року. Таким чином, на переконання потерпілої апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який просив частково задоволити апеляційну скаргу представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_6 , думку представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_9 , який заперечив подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у межах висунутого обвинувачення згідно із обвинувальним актом.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочинного діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами є обґрунтованим, не оспорюється учасниками судового розгляду та апелянтом.

Щодо призначеного судом покарання ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає, що таке призначене з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Разом з тим, щодо доводів представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_6 про незаконність оскаржуваного вироку у частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_7 , то суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, який за змістом і формою повинен відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частиною 5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ч.1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Частиною 4 ст. 53 ЦПК України встановлено, що у заявах про залучення третіх осіб і заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Також, ч.5 ст. 53 УПК України встановлено, що про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09 червня 2020 року за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_7 . Моторно (транспортне) страхове бюро України залучено до участі у справі в якості третьої особи. У вищенаведеній ухвалі вказано, як підставу залучення Моторно (транспортного) страхового бюро України у якості третьої особи те, що МТСБУ є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Проте, в такій не зазначено на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотання позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

В матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_11 про зміну підстав позову, однак вона не містить клопотання про залучення МТСБУ до участі у справі як співвідповідача, як і підстав, у зв`язку з чим МТСБУ слід залучити до участі у справі в такій якості.

Також, в матеріалах справи міститься оригінал повістки про розгляд даного кримінального провадження 15 липня 2020 року (т.1 а.с.228), проте таке не надходило до МТСБУ, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи підтверджуючих даних про вручення.

Таким чином, суд першої інстанції помилково вирішив цивільні позови до МТСБУ, а тому вирок суду підлягає скасуванню в цій частині.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не дотримався вимог чинного законодавства під час вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні, вважати обґрунтованим визначений судом порядок стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, колегія суддів не може, а тому апеляційна скарга представника МТСБУ підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині вирішення цивільного позову з направленням його на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства, під час якого необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог чинного законодавства проаналізувати докази, наведені представником МТСБУ в обґрунтування своїх апеляційних вимог, дати їм належну юридичну оцінку, та, з дотриманням прав учасників процесу, постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині вирішення цивільного позову та призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_11 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді