25.03.2021 Справа № 331/1431/21
Провадження № 1-кс/331/577/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000187 від 23.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке Запорізького району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований і не навчається, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
встановив:
Слідчий СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що в березні 2021 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», в ході невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, через мережу Інтернет незаконно придбав з метою подальшого продажу 5 полімерних згортків з кристалічною речовиною білого кольору, 5 полімерних згортків з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, 5 полімерних згортків з речовиною зовні схожою на пігулки, 3 полімерних згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які в подальшому утримував при собі з метою збуту на території Олександрівського району міста Запоріжжя.
У подальшому, 23.03.2021 о 16.48 год. на відкритій ділянці місцевості неподалік від будинку №1Б по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі працівниками поліції, під час проведення обшуку ОСОБА_4 , затриманого в порядку ст.208 КПК України, виявлено та вилучено 5 полімерних згортків з кристалічною речовиною білого кольору, 5 полімерних згортків з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, 5 полімерних згортків з речовиною зовні схожою на пігулки, 3 полімерних згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які ОСОБА_4 зберігав при собі, з метою подальшого збуту.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/3817-НЗПРАП від 24.03.2021 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено АМФЕТАМІН, маса якого складає 0,444 г. в перерахунку на основу (відсотковий вміст амфетаміну склав 51,6 %). Надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАНАБІСОМ, маса якого складає 0,864 г. (в перерахунку на висушену речовину).
Орган досудового розслідування вважає, що встановлена достатня кількість доказів у повідомленні про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який кваліфікується як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), а також, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю вагомихдоказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкістю покарання за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років; відсутністю у підозрюваного: стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, навчання, постійного джерела прибутку, що вказує на наявність ризиків, зазначених у п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжногозаходу ніж тримання під вартою вважають не можливим.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Обґрунтованість обвинувачення не заперечує. Працює неофіційно на авто мийці протягом останніх 4 років, перебуває на обліку через захворювання серця.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , заперечував проти клопотання, пославшись на його необґрунтованість в частині не підтвердження ризиків, достатніх для обрання такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою. Крім того, захисник зазначив, що підозрюваний не заперечує обґрунтованість підозри, у вчиненому розкаюється, активно сприяє розкриттю злочину, в тому числі шляхом добровільної видачі працівникам поліції заборонених речовин, участі в слідчих діях. До кримінальної, адміністративної відповідальності раніше не притягувався. Вважає, що до ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту для надання можливості працювати.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри слідчим суддею встановлено наступне.
З матеріалів, доданих до клопотання випливає, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий надав такі докази:
1. Протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 23.03.2021, в ході проведення обшуку особи виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Huawei» моделі «р20», з сім-карткою мобільного оператору ПрАТ «Лайф» НОМЕР_1 , ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , IMEI1 НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7», з сім-карткою мобільного оператору ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , IMEI1 НОМЕР_6 , 5 полімерних згортків у кожному з яких у усередині знаходиться зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, 5 полімерних згортків усередині яких зіп-пакет з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору кольору, 5 полімерних згортків, у кожному з яких у усередині знаходиться зіп-пакет з речовиною зовні схожою на пігулку,3 полімерних згортки у кожному з яких у усередині знаходиться зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.
2. Протокол огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, поблизу вул. Запорізької, буд. 1-б від 23.03.2021, в ході якого виявлено та вилучено: Полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого порошкоподібна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого порошкоподібна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого кристалічна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого кристалічна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого кристалічна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого кристалічна речовина білого кольору, полімерний згорток з зіп-пакетом, усередині якого кристалічна речовина білого кольору;
3. Висновок судово-хімічної експертизи №СЕ-19/108-21/3817-НЗПРАП від 24.03.2021, відповідно до якого надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено АМФЕТАМІН, маса якого складає 0,444 г. в перерахунку на основу (відсотковий вміст амфетаміну склав 51,6 %). Надана на дослідження речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено КАНАБІСОМ, маса якого складає 0,864 г. (в перерахунку на висушену речовину);
4. Протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про обставини затримання ОСОБА_4 і виявлення у останнього речовин, зовні схожих на наркотичний засіб, а також отримання пояснень ОСОБА_4 і ОСОБА_12 про придбання наркотичних засобів і їх продаж через соціальну мережу.
5. Протокол допиту свідка ОСОБА_12 про обставини придбання ОСОБА_4 згортків з невідомою речовиною і способах їх поширення на місці затримання підозрюваного працівниками поліції.
Обґрунтованість підозри стороною захисту не заперечується.

Не вирішуючи питання про доведеність вини і остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), а саме те, ОСОБА_4 в березні 2021 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини, з метою збуту, діючи в порушення вимог статей 25, 26 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», в ході невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, через мережу Інтернет незаконно придбав з метою подальшого продажу 5 полімерних згортків з кристалічною речовиною білого кольору, 5 полімерних згортків з рослинною речовиною сіро-зеленого кольору, 5 полімерних згортків з речовиною зовні схожою на пігулки, 3 полімерних згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, які в подальшому зберігав при собі з метою збуту до затримання працівниками поліції 23 березня 2021 року.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена підозра є обгрунтованою (не є явно необгрунтованою) і може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків слідчим суддею встановлено наступне.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення;
- ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 3 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України знайшли своє підтвердження, і ті обставини, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, наявність постійної роботи не підтверджено, свідчать про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з корисливих мотивів, оскільки не має постійного джерела доходу.
Також, з метою уникнути від відповідальності перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні шляхом вмов або залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. який повідомив орган досудового розслідування про обставини вчинення кримінального правопорушення
Разом з тим, оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні не довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.
Так злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення цього злочину КПК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).
При вирішення питання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.178 КПК слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проживає разом із дружиною ОСОБА_13 , 1999 року народження, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання і наявність в нього родини й утриманців. ОСОБА_4 має молодий вік, за місцем проживання характеризується добре. Офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має. За матеріалами справи ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в день затримання в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння не перебував. Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором та слідчим ризик, зокрема, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, передбачений ст.177 КПК, не доведений, а тому запропонований слідчим найсуворіший запобіжних захід та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не достатньо обґрунтований слідчим.
Разом з тим, вважаю, що зазначені обставини не спростовують, проте нівелюють і наявні ризики.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим доведені як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину) так і наявність ризиків, передбачених п.3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, однак недоведеним є недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що за умови існування та доведеності частини ризиків заявлених у клопотанні, для їх запобігання цілком можливим є застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

На переконання слідчого судді застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в повній мірі та його належну процесуальну поведінку.

Даний запобіжний захід сприятиме запобіганню спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, впливу на свідків кримінального провадження та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131,132,181,193,194,196,205,369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -

постановив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за №0000187 від 23.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, чи суду;
- з`являтися до органів досудового слідства та суду, за першим викликом, у призначений час;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного передати для виконання відділенню поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 встановити строком до 25 травня 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1