Номер провадження: 11-кп/813/775/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року в кримінальному провадженні № 0002765 від 04.09.2019 року,-

встановив:
оскаржуваним вироком районного суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та її призначено покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

До моменту набрання вироком законної сили застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в визначений час доби та покладено обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком районного суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того, до апеляційної скарги обвинувачена додала клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження вказаного вироку суду, в якому зазначає, що пропустила строк в зв`язку з відсутністю часу для написання апеляційної скарги та наявністю неповнолітньої дитини, яка на той час хворіла та потребувала додаткової уваги.

Захисник ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про відкладення розгляду клопотання про поновлення строку.

Обвинувачена ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції також не з`явилась, була сповіщена належним чином в попередньому (14.01.2021 р.) судовому засіданні, причин неявки не повідомила.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вказана справа надійшла до Одеського апеляційного суду 15.01.2020 року та була призначена до розгляду клопотання про поновлення строку на 27.02.2020 року.

В судове засідання 27.02.2020 року захисник ОСОБА_8 не з`явився, причини неявки не повідомив, тому за клопотанням обвинуваченої розгляд справи був відкладений.

02.06.2020 року захисник ОСОБА_8 до апеляційного суду не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з зайнятістю в іншій справі.

09.07.2020 року захисник ОСОБА_8 з`явився до апеляційного суду та заявив клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з відсутністю обвинуваченої, яка потрапила в аварію та запевнив, що підтверджуючі будуть надані в подальшому. Однак цього зроблено не було.

13.08.2020 року захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили, про розгляд справи були сповіщені належним чином.

27.10.2020 року захисник ОСОБА_8 до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, обвинувачена ОСОБА_7 з`явилась до апеляційного суду, але не була допущена до зали судових засідань в зв`язку з карантинними обмеженнями та наявну високу температуру в обвинуваченої.

10.12.2020 року захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду провадження в зв`язку з неявкою обвинуваченої.

14.01.2021 року захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив. Обвинувачена в судовому засіданні повідомила, що бажає проводити судове засідання із обов`язковою участю захисника.

Ухвалою від 14.01.2021 року Одеський апеляційний суд повідомив Одеський регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги про неявку в судові засідання адвоката ОСОБА_8 і забезпечення участі захисника у наступне судове засідання 09.02.2021 року о 10 годині. На зазначену ухвалу до апеляційного суду надійшов лист керівника зазначеного закладу із запевненнями про забезпечення участі захисника в судове засідання, однак захисник знову не з`явився до судового засідання з посиланням на хворобу, однак жодних доказів цього суду не надав.

У зв`язку з чим, за згодою учасників провадження апеляційний суд вважає можливим розглянути клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року за відсутності захисника та обвинуваченої ОСОБА_7 , які в черговий раз не з`явились до суду і доказів поважності причин неявки не надали.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, просив відмовити у його задоволенні; дослідивши матеріали судового провадження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру подається протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Якщо вирок суду було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскаржуваний вирок районного суду, був ухвалений 27.11.2019 року за результатами судового розгляду, участь в якому приймала обвинувачена ОСОБА_7 . Даний факт підтверджується змістом оскаржуваного вироку, журналом судового засідання та звукозаписом фіксації судового процесу в суді першої інстанції. На оголошення вироку учасники судового провадження не з`явились. Згідно розписки, яка долучена до матеріалів кримінального провадження, копію оскаржуваного вироку ОСОБА_7 разом зі своїм захисником ОСОБА_8 отримали 29.11.2019 року (а.п. 61).

Враховуючи, що під час ухвалення оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, 27.11.2019 року обвинувачена ОСОБА_7 була присутньою у судовому засіданні та копія вироку була вручена 29.11.2019 року їй особисто під підпис, таким чином строк на апеляційне оскарження вироку районного суду, у відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.395 КПК України, для обвинуваченої, становив тридцять днів з дня вручення вироку суду.

Разом з цим, апеляційна скарга обвинуваченою подана тільки 08.01.2020 року, тобто через десять днів з дня проголошення вироку суду та вручення вироку.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурором надано копію вироку Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2019 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, отриманого з Єдиного державного реєстру судових рішень відносно ОСОБА_7 , відповідно до якого її було визнано винною та засуджено за вчинення інших кримінальних правопорушень, що спростовує доводи обвинуваченої через її зайнятість.

Також, відповідно до відомостей, які надала прокурор ОСОБА_6 , на даний час ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та її повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, ОСОБА_7 більше семи разів притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень та відбувала покарання, судові засідання відбувались за участі захисника, тобто, обвинувачена користувалась юридичною допомогою, тому з огляду на вище зазначене, доводи клопотання про необізнаність щодо строків оскарження судових рішень є неспроможними.

Доводи клопотання, стосовно наявності на утриманні у обвинуваченої неповнолітньої дитини та її хвороби не можуть бути прийняті до уваги, оскільки підтверджуючих вказані факти відомості до клопотання долучені не були, також зазначені відомості відсутні в матеріалах кримінального провадження.

Будь-яких переконливих доводів щодо поважності пропуску строку на оскарження вироку районного суду у визначені законом строки обвинуваченою не надано.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Окрім того, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20.04.2017 року № 5-440 кс (15) 16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, обвинувачена ОСОБА_7 не скористалась передбаченими для неї нормами КПК України правами та обов`язками, зокрема, не реалізувала вчасно з її вини своє право на оскарження судового рішення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Інших доказів, які б могли бути підставою для поновлення пропущеного з поважних причин строку, матеріали провадження не містять.

Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченої про поновлення процесуального строку задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 395, 399, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2019 року відносно неї за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою - в той самий строк, з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4