Справа № 508/1008/20
Провадження №1-кп/508/23/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2021 року с.м.т. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (доставлений конвоєм)

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у с.м.т. Миколаївка Одеської області у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 жовтня 2020 року за № 0000124, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 12.12.1979 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.09.1983 року Червоногвардійським районним судом АР Крим за ст. 17, ч. 2 ст. 81, ч. 3 ст. 81, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.09.1992 року Центральним районним судом м. Сімферополя за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 101, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 22.01.1997 року Центрально-міським районним судом м. Макіївка, Донецької області за ч. 3 ст. 213 КК України до 2 років позбавлення волі зі штрафом 2000 гривень;

- 22.05.2005 року Сімферопольським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185, 297, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.11.2016 року Миколаївським районним судом Одеської області по ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 23.12.2016 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 09.06.2020 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2020 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання (невідбутий строк: 1 рік 7 місяців 15 днів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

08.10.2020 року біля 23:00 години, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , разом з потерпілим ОСОБА_5 , перебували за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї домоволодіння вживали спиртні напої.

Після розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи на меті спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, кулаком руки наніс удар в область лівого вуха ОСОБА_5 , після чого металевою трубою наніс удар останньому в область голови, від якого потерпілий впав на землю та металевою трубою наніс 3-4 удари в область рук та ніг ОСОБА_5 , в той час коли останній лежав на землі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 98 від 20 листопада 2011 року, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми (дві забиті рани голови та вдавлений перелом правої тім`яної кістки, забій головного мозку середнього ступеню), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння (пункт 2.1.3 а/, б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої лопатки, закритих переломів правих 9-12 ребер ускладнених правостороннім гемопневмотораксом та закритих переломів правих поперечних відростків Л1-Л4, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я, котрі відносяться до середньої тяжкості (пункт 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); тілесні ушкодження у вигляді синців тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, і пояснив, що дійсно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 . В скоєному щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. При цьому зазначав, що не всі події він пам`ятає. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються дата, час, місце скоєних кримінального правопорушення, мотив, мета, наслідки скоєного кримінального правопорушення, тощо. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, мало місце, містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті, а судом не встановлено наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором.

В силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив злочин маючи невідбуте покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року, характеризується за місцем мешкання посередньо, не працює, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення вищезазначеного виду покарання для виховання обвинуваченого.

Встановивши, що вказаний злочин ОСОБА_4 вчинив в період умовно-дострокового звільнення, застосованого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2020 року за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року, суд призначає покарання за сукупністю вироків відповідно до частини 1 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 09 жовтня 2020 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.369-371, 373-375, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 23 грудня 2016 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 09 жовтня 2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Одеської області 12.10.2020 року на тимчасово вилучене майно скасувати.
Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в камері речових доказів Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області:

- чоловічі спортивні штани темно-синього кольору, чоловічі джинсові штани блакитного кольору, чоловічу майку синього кольору - повернути ОСОБА_4 ;
- дві скляні склянки, металеву трубу довжиною 1,1 м., дерев`яну палицю, змив на марлевий тампон (пакет № 1), змив на марлевий тампон (пакет № 2), змив на марлевий тампон (пакет № 3), змив на марлевий тампон (пакет № 4) знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1