Справа № 455/456/21
Провадження № 1-кс/455/128/2021
У Х В А Л А
07 квітня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання т.в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000069 від 03.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Т.в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження №0000069, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.04.2021 року.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у провадженні відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000069, відомості про яке 03.04.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.04.2021 року у ВП №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області поступило повідомлення від поліцейського СРПП Лимара про те, що 02.04.2021 року о 18:33 годині, під час перевірки документів, водій транспортного засобу «Вольво», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 надав підроблену товаро-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль марки «Volvo» 2011 року випуску, білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 .

02.04.2021 року, в період часу з 19:10 по 20:00 годину, за адресою: м. Старий Самбір, вул. Галицька, №14 Самбірського району Львівської області проведений огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Volvo» 2011 року випуску, білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 та товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №7 від 02.04.2021 року.

02.04.2021 автомобіль марки «Volvo» 2011 року випуску, білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_6 , причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , доставлено на територію відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41 Львівської області

05.04.2021 автомобіль марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_6 , причіп марки «МІЕLЕ», номерний знак НОМЕР_4 та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №7, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00000069 від 03.04.2021 року.

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання вищевказаного автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа замка запалювання зазначеного автомобіля, які в рамках даного кримінального провадження є речовим доказом за місцем проживання його користувача - ОСОБА_4 чи інших осіб, загрожує його пошкодженню, ремонту, зміні технічного стану або відчуженню.

Оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, а також, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження, використання речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки такий має істотне значення для встановлення важливих обставин вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому проведення необхідних судових експертиз, просить постановити ухвалу про накладення арешту на: автомобіль марки «Volvo» 2011 року випуску, білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 ; причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 ; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) №7 від 02.04.2021 року, котрі в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами, оскільки можуть містити на собі сліди вчинення злочину, шляхом заборони права його власника та користувача на відчуження та користування вказаним автомобілем.

Автомобіль марки «Volvo» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 , зберігається на території відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Старий Самбір, вул. Л.Галицького, №41, Львівської області та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №7 від 02.04.2021 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотанні просив його розглядати без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації, подане підтримує та просить його задовольнити.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явилися, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих документів.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею не здійснюється, що відповідає положенням частини четвертої статті 107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З метою забезпечення збереження доказів, арешт накладення на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує клопотання.

Так, з матеріалів провадження, зокрема: клопотання, витягу з ЄРДР, вбачається, що під час огляду місця події було оглянуто та тимчасово вилучено автомобіль марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_6 , причіп марки «МІЕLЕ», номерний знак НОМЕР_4 , власником яких є ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_1 та товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №7 від 02.04.2021 року.

Всупереч вимог ст.ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування необхідності арешту даного конкретного майна, не конкретизовано підстав та мети накладення арешту на вказаний транспортний засіб.

Викладені у клопотанні обставини є суперечними, сумнівними та у сукупності з доданими до нього матеріалами не дають підстав для прийняття слідчим суддею рішення за результатами розгляду клопотання.

Правова кваліфікація діяння визначена за ч. 4 ст. 358 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

При цьому, із фабули витягу із ЄРДР кримінального провадження №0000069 від 03.04.2021 року слідчим вбачається, що було скоєно кримінальне правопорушення за ознаками ч.4 ст. 358 КК України, оскільки документи на вантаж є підробленими. Однак, слідчим не вказано на підставі чого встановлено, що документ на вантаж є підроблений.

Також, із змісту клопотання та матеріалів провадження вбачається, що органом досудового слідства не вказано чітких презупцій, що автомобіль, причеп та товарно-транспортна накладна про арешт яких ставиться питання, мають значення доказу в даному кримінальному провадженні і підпадає під критерії, визначені у ст. 98 КПК України, зокрема: необґрунтовано в достатній мірі, що вони є знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, і які інші відомості можна отримати за його допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, крім тих, що вже були отримані під час проведення його огляду.

Прокурор у клопотанні не вказує, яким чином накладення арешту на автомобіль марки «Volvo» 2011 року випуску, білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 ; причіп марки «МІЕLЕ» 1991 року випуску, сірого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_1 кореспондується з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.358 КК України, адже з витягу ЄРДР вбачається, що підробленою є товарно-транспортна накладна на вантаж, а не реєстраційні документи на транспортний засіб і причеп.

На думку слідчого судді, також не викладено чітко органом досудового слідства і існування ризиків, визначених у абзаці другому ст. 170 КПК України або достатність підстав вважати/, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

Крім того, не містять матеріали провадження і будь-яких чітких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому можу бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.

Окрім цього у прохальній частині клопотання прокурор просить накласти арешт на автомобіль, причіп та товарно-транспортну накладну, проте лише шляхом заборони права його власника та користувача на відчуження та користування лише вказаним автомобілем.

Також в матеріалах клопотання відсутні будь-які контактні дані власника автомобіля та причепа, що позбавляє слідчого суддю належно повідомити власника майна про час та місце слухання клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене приходжу до переконання, що дане клопотання про арешт майна слід повернути прокурору для усунення недоліків на строк, який не може перевищувати сімдесят дві години.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000069 від 03.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1