Ухвала
Іменем України
26 квітня 2021 р.

м. Київ
справа № 367/731/16-к

провадження № 51-7122ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року щодо нього та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, вироком Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 180 днів.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 задоволено частково, вирок місцевого суду змінено.
Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на докази винуватості ОСОБА_4 , які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 21 січня 2016 року та у протоколі одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_6 від 26 січня 2016 року.
У решті вирок залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку. Разом з касаційною скаргою засуджений ОСОБА_4 подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що вона підлягає поверненню з огляду на таке.
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК України залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 429 КПК України копію цієї ухвали 02 липня, 11 вересня, 22 жовтня, 30 листопада 2018 року та 17 січня 2019 року було надіслано на адресу засудженого, яку він вказав у касаційній скарзі, та, як убачається із повідомлень, які повернулися на адресу Суду, зазначена ухвала ОСОБА_4 не вручена та повернута з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».
Згідно з п. 116 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, після чого повертаються відправнику.
Зазначене свідчить, що ОСОБА_4 не з`являвся до поштового відділення для отримання поштового відправлення та не цікавився його наявністю. Не звертався засуджений і до суду касаційної інстанції з будь-якими заявами чи клопотаннями щодо руху його касаційної скарги та не повідомляв про зміну місця свого проживання чи перебування.
Враховуючи, що суд касаційної інстанції належно виконав покладені на нього обов`язки, які стосуються дотримання порядку, що передує відкриттю касаційного провадження, перевіривши матеріали провадження за скаргою, ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року щодо нього разом із усіма доданими до неї матеріалами повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, датованою 13 квітня 2021 року та подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.
В заяві засуджений зазначає, що не отримував ухвалу Верховного Суду від 02 липня 2018 року про усунення недоліків касаційної скарги , оскільки в той момент, коли ухвала надсилалась на адресу його реєстрації в м. Києві, він перебував під вартою. З цих підстав засуджений ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень. Жодних інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження засуджений не наводить.
Відповідно до повідомлення з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)», в якій наразі відбуває покарання засуджений, ОСОБА_4 було затримано працівниками Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області 11 червня 2020 року. При цьому ухвала Верховного Суду від 02 липня 2018 року неодноразово надсилалась за вказаною засудженим в касаційній скарзі адресою протягом 2018-2019 років, коли ОСОБА_4 ще не було взято під варту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Покликання засудженого ОСОБА_4 у заяві на факт неотримання ухвали Верховного Суду від 02 липня 2018 року, оскільки вона направлялась за адресою його реєстрації, а він у той час був взятий під варту, не відповідає дійсності та спростовується даними протоколу затримання особи, з якого убачається, що ОСОБА_4 було затримано 11 червня 2020 року на підставі розпорядження Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року.
Разом з тим засуджений ОСОБА_4 не наводить доказів того, що він вживав заходів, щоб дізнатися про стан потрібного судового рішення в період з дати подачі касаційної скарги, яка надійшла 26 червня 2018 року (вх. № 731/0/166), до дати звернення з новою касаційною скаргою, яка надійшла 20 квітня 2021 року (вх. № 9313/1/170-21), в тому числі через Єдиний державний реєстр судових рішень, в якому ухвала Верховного Суду від 02 липня 2018 року знаходиться у вільному доступі з 04 липня 2018 року.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, заява засудженого ОСОБА_4 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому заява про поновлення строку не підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 02 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04 квітня 2018 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3