Провадження 1-кс/127/9212/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи до якої застосовується екстрадиційний арешт ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.02.2021, відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 401? КК Республіки Таджикистан, для забезпечення у подальшому його видачі до Республіки Таджикистан, за фіксації судового розгляду за допомогою технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді надійшло клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії покладених обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_9 ..

Клопотання мотивовано тим, що Прокуратурою міста Пенджикента Согдійської області Республіки Таджикистан здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі № 23569 за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні злочину, передбаченого ст. 401? КК Республіки Таджикистан.

Згідно постанови про порушення кримінальної справи від 15.04.2018, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , отримавши в 2008 році релігійну освіту в мадрасі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Египті, з метою повалення державної влади і конституційного ладу держави у всьому світі, в тому числі й в Республіці Таджикистан, та створенні на їх території ісламської держави «Халіфат», виїхав у Сирійську Арабську Республіку, де приймав участь у воєнних діях проти законної влади Сирії.

Стосовно ОСОБА_4 . 27.04.2018 старшим слідчим прокуратури міста Пенджикента винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину. Проте, пред`явити обвинувачення особисто ОСОБА_4 не виявилося можливим, у зв`язку з чим його 30.04.2018 оголошено у розшук.

Постановою Пенджикентського районного суду Согдійської області від 30.04.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Співробітниками служби безпеки України в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 30.07.2019 о 18 годині 30 хвилин розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентного органу Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого злочину.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Республіки Таджикистан.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає ч. 4 ст. 447 КК України (найманство), є тяжким злочином.

За злочин, у зв`язку з яким запитується видача ОСОБА_4 передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинений ним злочин не закінчився.

Генеральною прокуратурою України 31.07.2019 прокуратурі Вінницької обласні доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2019 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт для забезпечення його видачі до Республіки Таджикистан строком на 60 днів до 27.09.2019, який неодноразово продовжувався Вінницьким міським судом, востаннє ухвалою суду від 13.03.2020 до 11.05.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2020 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , якому змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби з 22 год. до 6 год. за адресою: АДРЕСА_2 , до двох місяців, тобто до 03.07.2020, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На виконання покладених ухвалою суду обов`язків, щодо здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, ОСОБА_4 05.05.2020 здав в прокуратуру області паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 від 24.04.2013 (діє до 23.04.2023).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2020 задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 та йому змінено адресу застосованого запобіжного заходу з АДРЕСА_2 , на АДРЕСА_3 , до 03.07.2020.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2020 та від 27.08.2020 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення видачі особи, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до 31.08.2020 та до 25.10.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2020, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання у межах строку екстрадиційної перевірки до 20.12.2020 для забезпечення його видачі компетентному органу Республіки Таджикистан.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_4 покладено обов`язки: прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2020, 15.02.2021, 15.04.2021 та 10.06.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду від 22.10.2020 на строк до двох місяців, тобто до 17.02.2021, 15.04.2021, 13.06.2021 та 10.08.2021 відповідно, для забезпечення його видачі компетентному органу Республіки Таджикистан.

Таким чином, до ОСОБА_4 з 02.08.2019 до 05.05.2020, згідно ст. 584 КПК України був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт), з 05.05.2020 по 22.10.2020, у відповідності до ст. ст. 181, 585 КПК України, у вигляді домашнього арешту, а з 22.10.2020 по 10.08.2021, у відповідності до ст. ст. 179, 585 КПК України, у вигляді особистого зобов`язання.

У ході екстрадиційної перевірки, згідно з повідомленням Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 20.07.2021 встановлено, що ОСОБА_4 знаходиться у процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та документований довідкою за захистом в Україні № 011812 строком дії до 10.10.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до остаточного розгляду заяви у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 589 КПК України особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Виходячи з положень ст. 9 Конституції України, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України» існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом, і якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

У відповідності до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування цього запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

На сьогодні, потреба у видачі ОСОБА_4 компетентному органу Республіки Таджикистан для притягнення його до кримінальної відповідальності не відпала.

За таких обставин, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, гарантуватиме запобігання втечі ОСОБА_4 для забезпечення у подальшому його видачі до Республіки Таджикистан.

Строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 . Офісом Генерального прокурора продовжено до 15.10.2021.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, ст. 26 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів, ст. 9 Конституції України, ст. ст. 15, 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 9, 29, 177, 179, 194, 199, 585 КПК України, прокурор просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, просив слідчого суддю продовжити строк покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечили проти клопотання прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до частини першої статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно з частиною четвертою статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини восьмої статті 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Положеннями частини першої та другої статті 585 КПК України закріплено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати, щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Частиною десятою статті 584 КПК України визначено, що екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Відповідно до частини одинадцятої статті 584 КПК України у межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

З матеріалів справи вбачається, що прокуратурою міста Пенджикента Согдійської області Республіки Таджикистан здійснюється досудове розслідування у кримінальній справі №23569 за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у вчиненні злочину, передбаченого ст. 401? КК Республіки Таджикистан.

Згідно постанови про порушення кримінальної справи від 15.04.2018, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , отримавши в 2008 році релігійну освіту в мадрасі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у Египті, з метою повалення державної влади і конституційного ладу держави у всьому світі, в тому числі й в Республіці Таджикистан, та створенні на їх території ісламської держави «Халіфат», виїхав у Сирійську Арабську Республіку, де приймав участь у воєнних діях проти законної влади Сирії.

Стосовно ОСОБА_4 . 27.04.2018 старшим слідчим прокуратури міста Пенджикента винесено постанову про притягнення його в якості обвинуваченого за вчинення зазначеного злочину. Проте, пред`явити обвинувачення особисто ОСОБА_4 не виявилося можливим, у зв`язку з чим його 30.04.2018 оголошено у розшук.

Постановою Пенджикентського районного суду Согдійської області від 30.04.2018 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Співробітниками служби безпеки України в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України 30.07.2019 о 18 годині 30 хвилин розшукуваного ОСОБА_4 затримано.

До Генеральної прокуратури України надійшов запит компетентних органів Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого злочину.

Згідно з матеріалами запиту розшукуваний є громадянином Республіки Таджикистан.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин за законодавством України відповідає ч. 4 ст. 447 КК України (найманство), який є тяжким злочином.

Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинений ним злочин не закінчився.

Генеральною прокуратурою України 31.07.2019 прокуратурі Вінницької обласні доручено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 , в порядку ст. 587 КПК України, а також звернутися до суду із клопотанням про застосування до нього екстрадиційного арешту.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.08.2019 до ОСОБА_4 застосовано екстрадиційний арешт для забезпечення його видачі до Республіки Таджикистан строком на 60 днів до 27.09.2019, який неодноразово продовжувався Вінницьким міським судом, востаннє ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2020 до 11.05.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.05.2020 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , та ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби з 22 год. 00 хв. до 6 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , до двох місяців, тобто до 03.07.2020, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На виконання покладених ухвалою суду обов`язків, щодо здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, ОСОБА_4 05.05.2020 здав в прокуратуру області паспорт громадянина Республіки Таджикистан № НОМЕР_1 від 24.04.2013, термін дії до 23.04.2023.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2020 задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_4 змінено адресу застосованого запобіжного заходу з АДРЕСА_2 , на АДРЕСА_3 , до 03.07.2020.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 02.07.2020 та від 27.08.2020 ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення видачі особи, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до 31.08.2020 та до 25.10.2020.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2020, ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання у межах строку екстрадиційної перевірки до 20.12.2020 для забезпечення його видачі компетентним органам Республіки Таджикистан. Відповідно до ст. 194 КПК України, на ОСОБА_4 покладено обов`язки: прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.12.2020 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду від 22.10.2020 на строк до двох місяців, тобто до 17.02.2021 відповідно для забезпечення його видачі компетентним органам Республіки Таджикистан.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду від 22.10.2020 на строк до двох місяців, тобто до 13.06.2021 відповідно для забезпечення його видачі компетентним органам Республіки Таджикистан.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених ухвалою Вінницького міського суду від 22.10.2020 на строк до двох місяців, тобто до 10.08.2021 відповідно для забезпечення його видачі компетентним органам Республіки Таджикистан.

Отже, строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчується 10.08.2021.

Офісом Генерального прокурора продовжено строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі до Республіки Таджикистан ОСОБА_4 до 10.10.2021.

Відповідно до частини четвертої статті 584 КПК України при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 2 статті 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованою Верховною Радою України 10 листопада 1994 року, видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуємої Договірних Сторін є наказуємими і за вчинення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Відповідно до частини першої та другої статті 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаній із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При цьому слідчий суддя обов`язково має врахувати: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до положень частини першої статті 586 тимчасовий арешт або запобіжний захід припиняється в разі, якщо:

1) центральний орган України в передбачені міжнародним договором України строки не отримав запит про видачу особи (екстрадицію);

2) під час екстрадиційної перевірки встановлено обставини, за наявності яких видача особи (екстрадиція) не здійснюється;

3) компетентний орган іноземної держави відмовився вимагати видачу особи;

4) центральним органом України прийнято рішення про відмову у видачі особи (екстрадиції).

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КРК України.

Крім того, відповідно до вимог частини шостої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 585 КПК України не передбачено граничний строк застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а отже запобіжний захід у виді особистого зобов`язання може тривати як в межах строку застосування запобіжного заходу у виді екстрадиційного арешту, так і з метою забезпечення видачі особи (екстрадиції).

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання Офісом Генерального прокурора продовжено строк проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_4 до 10.10.2021.

Разом з тим, строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_4 при застосуванні запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання закінчується 10 серпня 2021 року.

Таким чином, врахувавши обставини досліджені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, обов`язків, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на два місяці.

Клопотання прокурора в частині продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до вимог КПК України такий вид запобіжного заходу не має строку дії, а тому в цій частині клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 195, 196, 202, 405, 407, 422, 585 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Продовжити строк застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Таджикистан, обов`язків, покладених ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме:

- прибувати на виклики до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків продовжити до 09 жовтня 2021 року, в межах строку екстрадиційної перевірки.

Строк дії ухвали суду визначити в межах дії покладених на особу обов`язків, тобто до 09 жовтня 2021 року.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя