Код суду 233 Справа № 233/906/21
Вирок
Іменем України
24 березня 2021 року м. Костянтинівка
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оби Гарм Файзабадського району, Таджикістан, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, має середню спеціальну освіту, не одружений, дітей не має, не працює, має інвалідність 3 групи загального захворювання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-26.07.2006 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 263 ч. 1, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, відповідно до постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2008 року звільнення від відбування покарання з іспитовим строком скасовано та направлено на відбування призначеного покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, суд -
У цей час у ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, а саме: пляшкою горілки «Хортиця Класична» об`ємом 1 літр, яка знаходилася на полці стелажа за прилавком.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучі у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, пройшов за прилавок та з полиці, на якій знаходилися алкогольні напої, відкрито викрав пляшку горілки торгової марки «Хортиця» серії «Класична» об`ємом 1 літр, вартістю 176,95 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, тим самим завдав матеріальний збиток ФОП « ОСОБА_5 » на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що 13 лютого 2021 року вдень він вживав алкогольні напої зі своїми друзями. Ввечері, приблизно о 18-ій годині він вирішив роздобути ще пляшку горілки і пішов до магазину по АДРЕСА_1 . Оскільки він раніше брав у цьому магазині продукти і випивку в борг, а потім частинами повертав гроші, то і цього разу він взяв з полиці літрову пляшку горілки і попросив продавчиню записати її йому в борг. Але продавчиня відмовила йому, попросила поставити цю пляшку на місце і сказала, що може дати в борг лише півлітрову пляшку. Коли він постави ту пляшку, що взяв спочатку, на місце і підійшов, щоб взяти у неї іншу, вона сказала, що взагалі нічого йому в борг не дасть. Тоді він розлютився і знову самостійно підійшов до полиці з алкогольними напоями та взяв літрову пляшку горілки «Хортиця», після чого пішов з магазину. Він чув, що продавчиня казала, що викличе поліцію, однак не відреагував на це. З цієї пляшки він випив пару чарок горілки та залишив її вдома. Пізніше його мати видала цю пляшку працівникам поліції. Через три дні він прийшов до магазину і розрахувався за горілку. У теперішній час дуже шкодує про свій вчинок, розкаявся, просив суворо не карати, зобов`язався більше подібного не вчиняти.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день та час судового розгляду буда повідомлена належним чином, надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд кримінального провадження ц її відсутність, повідомила також про те, що цивільний позов заявляти не буде, матеріальні збитки їй відшкодовані в повному обсязі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених в обвинувальному акті, та беручі до уваги, що прокурор та потерпіла, яка в судове засідання не з`явилася, також не оспорювали встановлені фактичні обставини, за яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за встановлених судом обставин доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має одну незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, перебіг строку погашення якої багаторазово переривався вчиненням нових, менш тяжких кримінальних правопорушень, покарання за останнім вироком повністю відбуте 11.07.2017 року; на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, має інвалідність ІІІ групи за загальним захворюванням, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної Костянтинівським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області, рівень ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінується як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
За таких обставин, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді арешту на максимальний строк, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень, враховуючи неможливість призначення йому покарання у виді штрафу або виправних робіт, оскільки обвинувачений не працює і не має стабільного джерела доходу, а також те, що у випадку призначення йому покарання у виді громадських робіт мета покарання не буде досягнута. При цьому суд не вбачає підстав для призначення іншого більш суворого виду покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження в сумі 653,80 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. процесуальних витрат.
Речовий доказ: пляшку горілки торгової марки «Хортиця» серії «Класична» об`ємом 1 літр, передану на зберігання до КЗ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до квитанції №1919 від 23.02.2021 року знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1