Єдиний унікальний номер 341/586/21
Номер провадження 1-кс/341/103/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(про арешт майна)
14 квітня 2021 року місто Галич
Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчої ОСОБА_3 ,
розглянув клопотання про арешт майна, подане у межах здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2021 під № 0000024, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.
в с т а н о в и в :
Слідча СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області за погодженням з прокурором Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Форд», р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , на момент вчинення ДТП перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 . Визначити місцем зберігання вищевказаного автомобіля територію відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області.
Клопотання обґрунтовано тим, що 10.04.2021 близько 17 годин 30 хвилин, на автодорозі Н-09, сполученням «Мукачево-Львів» між населеними пунктами м. Галич та с. Задністрянське, водій ОСОБА_5 1999 р. н., керуючи автомобілем марки «Форд», р. н. НОМЕР_1 , здійснюючи обгін, виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем марки «Опель Кадет», р. н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 1964 р. н. Унаслідок ДТП водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, відкритого перелому правого коліна. Водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, перелому кісток лівої гомілки.

10.04.202 під час проведення огляду місця події, автомобіль марки «Форд», кузов № НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 , та автомобіль марки «Опель Кадет», кузов № НОМЕР_4 , який перебуває у володінні ОСОБА_6 вилучено з місця події.

11.04.2021 указані автомобілі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів, а також проведення відповідних експертиз у ході розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно.
У судовому засіданні слідча клопотання повністю підтримала та просила його задовольнити.
Власник майна, стосовно якого розглядається питання про його арешт, у судове засідання не прибув. Водій ОСОБА_5 також не прибув, подав заяву, у якій зазначив, що придбав автомобіль у 2019 році, є його власником, проти арешту не заперечує, брати участь у судовому засіданні не може, оскільки перебуває на лікуванні.

Як пояснила в судовому засіданні слідча, зв`язатися із ОСОБА_4 чи встановити з ним будь-який зв`язок немає можливості.

Згідно з частиною шостою статті 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Клопотання до суду надійшло 12.04.2021.
Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Отже, з огляду на встановлені процесуальні строки прийняття рішення щодо клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розглянути таке клопотання без участі власників цього майна.

Заслухавши у судовому засіданні слідчу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Отже, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується в установленому цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Із копії протоколу огляду місця події від 10.04.2021, підтверджується, що під час проведення огляду виявлено та вилучено автомобілі марки «Форд» та «Опель Кадет».
Постановою про визнання речовим доказом від 11.04.2021 автомобіль марки «Форд» визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Оцінюючи установлені в судовому засіданні обставини, обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, з метою забезпечення його схоронності, як речового доказу, вважаю за необхідне накласти на нього арешт шляхом установлення заборони у праві розпорядження та користування зазначеним майном, оскільки таке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, оскільки може бути знаряддям та/чи предметом вчинення злочину, передбаченого статтею 286 КК України, а також зберігати на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тож, з метою забезпечення збереження майна, як речового доказу у цьому кримінальному провадженні, недопущення його знищення, втрати, перетворення або передачі у користування іншим особам, що може призвести до втрати наявних слідів вчинення кримінального правопорушення, вимога про накладення арешту підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області задовольнити.
Накласти арешт наавтомобіль марки «Форд», р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та на момент вчинення ДТП перебував у володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місцем зберігання автомобіля марки «Форд», р. н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , територію відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, що в м. Галич по вул. Шевченка, 9. Виконання ухвали слідчого судді покласти на СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1