Справа № 183/4063/21
№ 1-кп/183/1152/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000151 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, громадянина України, розлученого, маючого неповну середню освіту, військовослужбовця військової служби за контрактом, обіймаючого посаду старшого стрільця 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 631 (по стройовій частині) від 08.09.2020 року військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого стрільця 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період. Таким чином, солдат ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в умовах особливого періоду.

15 лютого 2021 року солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.

10 червня 2021 року солдата ОСОБА_5 було затримано за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 15 лютого 2021 року солдат ОСОБА_5 умисно, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та незаконно перебував за її межами до 10 червня 2021 року.

Всудовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також показав, що залишив військову частину у зв`язку з сімейними обставинами, оскільки його співмешканка, яка отримала травму, потребувала його допомоги. Весь час відсутності на службі і до моменту затримання перебував за місцем мешкання. У скоєному щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0000151 від 05.05.2021 року, відповідно до якого 15 лютого 2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад 10 діб;

- рапорту слідчого Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР розташованого у м. Полтава ОСОБА_6 про те, що 15.02.2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад 10 діб;

- акту службового розслідування заступника командира 2 механізованої роти з МПЗ і механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_7 від 18.03.2021 року, відповідно до якого 15.02.2021 року військовослужбовець військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 без поважних, місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме;

- рішення командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення військовослужбовця ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності чи інших заходів впливу за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.02.2021 року № 575 у зв`язку з фактом самовільного залишення в/ч;

- витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 16.02.2021 року № 575 про призначення службового розслідування у зв`язку з самовільним залишенням військовослужбовцем ОСОБА_5 в/ч НОМЕР_1 ;

- доповіді командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 від 16.02.2021 року про невихід 15.02.2021 року на службу військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 ;

- витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.09.2020 року № 631 про зарахування військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_5 до особового складу частини;

- контракту ОСОБА_5 про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб рядового складу;

- копії військового квитка ОСОБА_5 .

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також те, що за місцем служби обвинувачений характеризується негативно.

Водночас, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Також, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк на рівні мінімальної межі санкції ч. 4 ст. 407 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати у строк відбуття покарання тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з моменту його затримання з 10 червня 2021 року по 01 липня 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2021 року у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти в залі суду негайно.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1