17.06.2021
Справа № 642/3192/21
1-кс/642/1432/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова поштою 27.05.2021р. надійшла дана скарга в якій ОСОБА_3 просив скасувати постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 14.05.2021р. про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні 0000026; витребувати дане кримінальне провадження.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 винесла немотивовану постанову про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні, виклавши в офіційному документі завідомо недостовірні дані. Слідчий у своїй постанові не довела, що фігурант у справі не спричиняв заявнику моральну шкоду.

В судовому засіданні заявник свою скаргу підтримав, та зазначив, що з моменту подання заяви про злочин, він автоматично визнається потерпілим і слідчий зобов`язаний вручити йому пам`ятку потерпілого. Слідчий виніс немотивовану постанову, виклавши завідомо недостовірні відомості, чим позбавила його права заявляти клопотання та приймати участь у статусі учасника кримінального провадження. Щодо слідчого ОСОБА_5 до ЄРДР внесені відомості за ухвалою апеляційного суду. Тривалою бездіяльністю слідчого йому були спричинені моральні страждання, оскільки той умисно не розслідував кримінальну справу. Також, згідно рішення суду, задоволено його позов і стягнуто з держави 5000 грн. морального провадження за бездіяльність слідчого Маслова, що стосувалося цього провадження. Слідчим жодних дій не вчиняється, слідчий на допит його не викликає, і тому він позбавлений можливості надати докази спричинення йому бездіяльністю ОСОБА_5 моральної шкоди.

Слідчий до суду не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином. Подала до суду заперечення на скаргу, в яких просила провести засідання без неї. В запереченнях зазначила, що ОСОБА_3 до органу досудового розслідування не було відомостей про заподіяння будь-якої шкоди. За ч.1 ст.267 КК України, визначальним є спричинення значної шкоди, яка носить виключно матеріальний характер. Дана скарга спрямована не на відновлення прав ОСОБА_3 , а для констатації начебто неналежного розслідування слідчим ОСОБА_4 для реєстрації нового кримінального провадження у ЄРДР для подальшого пред`явлення цивільного позову про відшкодування з бюджету нібито заподіяної моральної шкоди.

На запит суду слідчим були надані матеріали кримінального провадження №0000026.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000026, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 02.04.2021року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Заявником про кримінальне правопорушення є ОСОБА_3 .

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 26.04.2021р. надавала доручення до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про проведення допиту ОСОБА_3 у якості свідка з приводу фактів, викладених у його заяві, у тому числі, з`ясувати яку саме істотні шкоду заподіяно йому діями слідчого.

ОСОБА_3 направляв слідчому Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 клопотання, датоване 30.04.2021р. про видачу йому пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, а також про допит його в якості потерпілого у м.Харкові.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 було відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим. Постанову мотивовано тим, що потерпілим за ч.1 ст.367 КК України може бути лише фізична особа, якій завдано істотної шкоди. Із заяви ОСОБА_3 від 28.10.2020р. та клопотання від 30.04.2021р. не вбачається, що йому діями слідчого ТУ ДБР ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди. Тому на теперішній час відсутні підстави для надання ОСОБА_3 процесуального статусу потерпілого. З метою встановлення чи спростування факту заподіяння ОСОБА_3 майнової істотної шкоди, у кримінальному провадженні організовано допит останнього у якості свідка. У випадку отримання інформації про заподіяння ОСОБА_3 шкоди в розумінні приписів частини 1 ст.367 КК України, йому буде надано процесуальний статус потерпілого.

Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.

Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим у частині 5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

При цьому очевидність та достатність таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи з обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерлілим.

Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.

Частина 1 статті 367 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Визначення істотної шкоди зазначено у примітці до п.3 примітки до ст.364 КК України, Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Свою постанову слідчий обгрунтовує тим, що, заявником передчасно ініційовано питання про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні у розумінні вимог КПК та КК України; не наведено обґрунтування спричинення заявнику шкоди.

Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, оскаржувана постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.

При цьому, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000026 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, триває.

Отже, на момент винесення слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що останньому завдано фізичної, матеріальної або моральної шкоди, також не проведено всі необхідні слідчі (процесуальні) дії.

Слід врахувати, що в постанові слідчий також вказує на те, що досудовим розслідуванням, станом на теперішній час, не встановило відомостей, які можуть свідчити про завдану шкоду.

Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що таким чином права ОСОБА_3 не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 55, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2021р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1