№ 1-кп/755/560/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007074 від 24.08.2019 року та за № 0007075 від 24.08.2019 року, які об`єднані, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

законного представника ОСОБА_12 ,

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

В С Т АНОВИВ:

ОСОБА_5 , 24.08.2019 року, приблизно о 10 годині 05 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 25 та в цей час, у нього виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, шляхом безпричинного заподіяння тілесних ушкоджень оточуючим.. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю в частині забезпечення спокійних умов побуту, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи умисно, підійшов до потерпілої ОСОБА_13 та безпідставно почав стискати горло останньої, чим завдав їй тілесних ушкоджень та фізичного болю. У подальшому, ОСОБА_5 , почувши крик сторонньої людини, усвідомлюючи те, що його злочинні дії помічені прохожими, припинив стискати руками шию потерпілої ОСОБА_13 , відійшов від останньої та спокійним кроком, з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Крім того, ОСОБА_5 , 24.08.2019 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , у дворі будинку та в цей час, у нього виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, шляхом безпричинного заподіяння тілесних ушкоджень оточуючим. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю в частині забезпечення спокійних умов побуту, ігноруючи існуючі, в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи умисно, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , яка в той час розмовляла з подругою, безпідставно почав наносити їй удари кулаками в область шиї та хребта, чим завдав тілесних ушкоджень та фізичного болю. У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що його злочинні дії помічені прохожими, припинив побиття потерпілої ОСОБА_9 , відійшов від останньої, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, після чого, потерпілу з отриманими тілесними ушкодженнями, з діагнозом «забій м`яких тканин спини» було доставлено до КМКЛШМД та надано медичну допомогу.
Зокрема, ОСОБА_5 , 28.11.2019 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебував за адресою: АДРЕСА_3 , між будівлею гімназії № 136 та територією стадіону «Русановець» та в цей час, у нього виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, шляхом безпричинного заподіяння тілесних ушкоджень оточуючим. У подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю в частині забезпечення спокійних умов побуту, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, діючи умисно, підійшов до потерпілої ОСОБА_10 та безпідставно почав наносити їй удари ногами: двічі в область живота та один раз в область стегна, чим завдав їй тілесних ушкоджень та фізичного болю. У подальшому, ОСОБА_5 , звернувши увагу, що його злочинні дії помічені прохожими, припинив побиття потерпілої ОСОБА_10 , відійшов від останньої та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.
Крім того встановлено, що ОСОБА_5 у момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїчної безперервного типу перебігу, вираженого апатико-дисоціативного дефекту, галюцинарно-пораноїдного синдрому (F20.0 - згідно з МКХ-10), і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
У теперішній час, ОСОБА_5 виявляє ознаки шизофренії параноїчної безперервного типу перебігу, вираженого апатико-дисоціативного дефекту, галюцинарно-пораноїдного синдрому (F20.0 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.
Так, відповідно до ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Протиправні дії ОСОБА_5 підтверджуються дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями потерпілих та свідка, які попереджались про кримінальну відповідальність, а саме:
- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що 24.08.2019 року, після 10 години дня, на розі будинку, де проживає, стояла із подругою, ОСОБА_5 вона не бачила, а він йшов ззаду спокійною ходою. Коли останній проходив повз неї, то вона відчула, як падає на землю від його першого удару, нанесений, скоріше за все, лівою рукою. Відразу, він наніс другий удар, напевно, правою рукою, якою цілився в голову, проте потрапив у шию. Позаду йшли молоді люди, які підійшовши ближче, допомогли їй. Чоловік побіг за ОСОБА_5 , який в той час спокійно йшов, але побачивши, що йому кричать вслід, прискорився, а в цей час, жінка почала надавати їй допомогу. Пролежавши на землі хвилин 10-15, чоловік з жінкою перевернули її і вона почата потроху відчувати руку, далі її посадили на лавку і молоді люди повідомили, що знають нападника, його звати ОСОБА_14 . Згодом її відвезли у відділення поліції, де вона написала заяву. Там їй викликали швидку, а в лікарні їй робили процедури, рентген, після чого, вона поїхала додому. Через якийсь час їй зателефонувати працівники поліції та повідомили, що нападника затримали, запропонували приїхати на впізнання, де вона чітко впізнала зовнішність нападника за обличчям, оскільки на ньому був інший одяг, ніж той. в якому він був при нападі. Зокрема, зазначила, що вона чітко впізнає ОСОБА_5 як особу, що напала на неї та завдала їй болю;
- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 353 КПК України, потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що 28.11.2019 року, приблизно о 16 годин 10 хвилин, вона йшла до дитячого садочка забирати доньку. Майже діставшись дитячого садочка, між стадіоном «Русановець» і гімназією, вона побачила, як їй назустріч іде чоловік, обличчя якого чітко побачила і запам`ятала. Зрівнявшись із ним, він напав на неї, наніс три удари: два удари в живіт і один удар ногою в область стегна. Із-за рогу йшли чоловіки, яких побачив ОСОБА_5 і почав тікати та кричати, що вона його мама. Далі, забравши дитину із дитячого садочка, дорогою додому, вона підійшла до охоронця стадіону, який повідомив їй, що на території є камери відеоспостереження, які виходять саме на ділянку, де стався напад. Після цього, вона направилась до поліції, де написала заяву та повідомила про наявність відео. Пізніше, вони переглянули два відео, на одному з яких, чітко видно, що ОСОБА_5 почав без жодних слів бити її. Окрім того, зазначила, що оскільки був кінець листопада, була холодна погода, тому вона була тепло одягнена, тобто багатошаровість одягу допомогла зменшити удари;
- допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення, у порядку ст. 356 КПК України, експерт ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_5 близько місяця перебував у експертній установі, де кожного дня лікар-доповідач розмовляла з ним, всі його реакції і стан постійно описувались, у тому числі, проводився аналіз наданої медичної документації, працював психолог. Було встановлено, що ОСОБА_5 з 2012 року встановлювали діагноз шизофренія параноїдна з безперервним перебігом, тобто, він має маячні ідеї та галюцинації у вигляді голосів. Зазначив, що безперервний перебіг означає, що, навіть, якщо є покращення стану і може бути, то воно не тривале і маловиражене, оскільки, при безперервному перебігу, стан хворого протягом років невпинно погіршується або тримається певний час на рівні, але якщо лікується. У разі, коли немає явних проявів галюцинацій, залишаються наявні ознаки дефектного стану, а саме: апатія, бездіяльність, зниження енергетичного потенціалу, тобто, в стані загострення чи короткочасного поліпшення, симптоматика залишається і особа не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Поведінка ОСОБА_5 свідчила про загострення галюцинаторної симптоматики, тобто, імперативно-наказуючі голоси в його голові говорили йому бити людей. Пояснив, що при дослідженні експерти аналізували з одного боку симптоматику хвороби, а з іншого - саме діяння. Оскільки було вчинено злочини саме проти життя та здоров`я, всі його дії однотипні, особа була і залишається бути суспільно-небезпечною, тому були надані рекомендації на примусове лікування із посиленим наглядом. Зокрема, зазначив, що, на його думку, на даний час, ОСОБА_5 потребує примусового лікування, яке повинно тривати до поліпшення його стану, оскільки симптоматика хвороби посилюється через відсутність лікування, а в разі покращення, лікарі самостійно можуть звернутися до суду із клопотанням про переведення особи на амбулаторне лікування, або на інший режим, однак, при відсутності лікування, стан особи не покращиться в будь-якому випадку. Зокрема, пояснив, що призначення додаткової експертизи на даний час по суті нічого не дасть, оскільки, діагноз, який встановлено ОСОБА_5 незмінний, його стан може тільки на якийсь час покращитися, але тільки за умови постійного лікування.
Суд, оцінює показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , експерта ОСОБА_15 , як належні та достовірні, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.
Так, зокрема, діяння ОСОБА_5 доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2019 року потерпілої ОСОБА_9 (т. 2 а.п. 108);
- рапортом від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що 24.08.2019 року о 12 год. 08 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 24.08.2019 року о 12 год. 07 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , на розі будинку підійшов мешканець району ОСОБА_16 та вдарив потерпілу ОСОБА_9 , після чого, останню було доставлено до ЛШМД (т. 2 а.п. 109);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , у присутності двох понятих впізнала особу на фото № 3 ( ОСОБА_5 ) за наступними ознаками: круглі очі, пухлі, губи, середньої форми ніс, округла форма обличчя (т. 2 а.п. 110-111);
- довідкою № 9174 від 24.08.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_9 24.08.2019 року з 1.1 год. 20 хв. до 12 год. 10 хв. перебувала у Міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги з діагнозом забій м`яких тканин спини, (т. 2 а.п. 115);
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 показала, що 24.08.2019 року, близько 10 год. 00 хв., вона стояла разом із своєю подругою на розі будинку АДРЕСА_2 , вони спокійно стояли, нікого не чіпали, розмовляли. Далі, саме підозрюваний підійшов ззаду та двічі вдарив кулаком в область спини, близько шиї. Внаслідок ударів потерпіла впала на асфальт та вдарилась, відчула біль та близько 5 хвилин лежала на землі. Дану подію бачила подруга ОСОБА_17 та молода пара з собакою. Підозрюваному повідомили, що він має право залишити слідчу дію та не показувати нічого, однак, підозрюваний повністю підтвердив те, що повідомила потерпіла (т. 2 а.п. 116-119);
- направленням на судово-медичне обстеження ОСОБА_9 від 24.08.2019 року до Київського міського клінічного бюро СМЕ (т. 2 а.п. 121);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 було затримано 24.08.2019 року о 16 год. 00 хв. (т. 2 а.п. 122-124);
- висновком експерта № 042-2342-2019 від 29.11.2019 року, з якого вбачається, що 1.2.3.4.5. Вивчивши та проаналізувавши дані, які викладені у «Висновку експертного дослідження № 041-2311-2019 від 28.28.2019 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахування представленої документації, видно те, що у неї мало місце тілесне ушкодження: - синець на передній частині поверхні лівого стегна в середній третині. Вказане тілесне ушкодження, за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 2 а.п. 155-158);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.08.2019 року потерпілої ОСОБА_13 (т. 2 а.п. 161-162);
- направленням на судово-медичне обстеження ОСОБА_13 від 24.08.2019 року до Київського міського клінічного бюро СМЕ (т. 2 а.п. 163);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.08.2019 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_13 , у присутності двох понятих не змогла впізнати особу, яка напала на неї, оскільки подія мала метушливий характер (т. 2 а.п. 164- 165);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2019 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 , у присутності двох понятих впізнала особу на фото № 1 ( ОСОБА_5 ), вказавши, що даний чоловік був неголений, мав неохайну зачіску (т. 2 а.п. 166-167);
- рапортом від 28.11.2019 року, з якого вбачається, що 28.11.2019 року о 17 год. 45 хв. надійшла заява від ОСОБА_10 про те, що 28.11.2019 року о 16 год. 30 хв. за адресою: м. Київ. вул. Ентузіастів, невідомий вдарив її у живіт між стадіоном і школою № 136 (т. 2 а.п. 169);
- заявою ОСОБА_10 про те, що 28.11.2019 року, ідучи до дитячого садочка № НОМЕР_1 , між стадіоном і гімназією № НОМЕР_2 на неї напав чоловік та аніс три удари у живіт. Чоловіки, що йшли за нею, втрутились в ситуацію і він пішов у бік буд. АДРЕСА_4 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2019 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 , у присутності двох понятих впізнала особу чоловічої статі на фото № 1 ( ОСОБА_5 ) за загальними рисами обличчя, формою носа та скул, розташуванням очей та брів (т. 2 а.п. 173-174);
- постановою про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 06.12.2019 року, а саме: CD-R диска, на якому міститься відеозапис з камери спостереження ДЮСШ «Старт» (т. 2 а.п. 179);
- протоколом перегляду відеозапису від 06.12.2019 року, який було переглянуто у судовому засіданні за участю усіх учасників судового провадження, з якого вбачається, що слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_19 , провів огляд оптичного диску із відеозаписом за фактом хуліганських дій відносно ОСОБА_10 . При перегляді відеозапису встановлено, що в центрі кадру зображено частину поля стадіону «Русанівець», що знаходиться по АДРЕСА_2 . Вказана територія огороджена металевим парканом, за яким розміщена пішохідна доріжка. По вказаній пішохідній доріжці з паркового боку кадру в лівий, рухається особа № 1 (потерпіла ОСОБА_10 ). Назустріч потерпілій ОСОБА_10 рухається особа № 2, що за зовнішніми ознаками схожа на особу чоловічої статі середньої тіло будови, одягнена у одяг темного кольору, головний убір темного кольору ( ОСОБА_5 ). У момент максимального скорочення відстані між останніми, ОСОБА_5 здійснює замах ногою в сторону потерпілої ОСОБА_10 та наносить удар в область живота останньої. На вказане, потерпіла ОСОБА_10 починає відходити назад. Після чого, ОСОБА_5 знову наближається до потерпілої ОСОБА_10 та,замахуючись ногою заносить ще два удари в область живота і стегна останньої (т. 2 а.п. 180-184).
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 25 від 20.02.2020 року, вбачається, що спадковість обтяжена психічною патологією по материнській лінії та психічним захворюванням старшого брата підекспертного. Киянин. Молодший з двох синів у родині. Вагітність у матері підекспертного нібито протікала на тлі токсикозу. Підекспертний народився в строк. У психофізичному розвитку від однолітків не відставав. Своєчасно пішов до загальноосвітньої школи, де навчався добре, а після школи з відзнакою закінчив фізико-математичний ліцей, потім - КПІ за фахом: системний аналіз фінансового ринку і деякий час працював за спеціальністю в різних банківських закладах, а в 2009 році працював мерчендайзерому супермаркеті. З 2009 року не працює. Військову службу не проходив. Впродовж життя хворів на низку соматичних захворювань (зокрема, грип, вітряну віспу, пневмонію). У довідці № 424369 КМНКЛ «Соціотерапія» від 06.12.2019 року зазначено, що ОСОБА_5 на обліку в нарколога не перебуває. З медичної карти № 4772 стаціонарного хворого відомо, що з 15.07 по 07.08.2012 року проходив стаціонарне обстеження та лікування в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, період спостереження менше року, галюцинаторно-параноїдний синдром». При цьому лікарями відділення, зокрема зазначалося: за характером завжди був активним, товариським, спокійним. У 2004 році почав поступово втрачати інтерес до звичної діяльності, перестав готуватися до іспитів, багато часу проводив вдома, не спілкувався з друзями. Одного разу пішов з дому, повернувся через декілька годин зі странгуляційною о борозною на шиї, заявив, що намагався повіситися. Був оглянутий психіатром амбулаторно і за його рекомендацією приймав «тізерцин, соліан», після чого, стан покращився, епізодично працював. Впродовж останнього року почав збирати сміття на вулиці та складати його вдома в шафі. Останні 5 місяців мати почала давати йому «золофт». Почали відмічатися агресивні вчинки, підвищилася дратівливість, часто розмовляв сам із собою, обписав паспорти, книги вдома цифрами, символами, вночі йшов з хати, а повертався брудним у розірваній одежі. У день госпіталізації став збудженим, кидався по квартирі, кричав, забіг у кімнату до батька і закричав «это - Кайдановский», почав його бити, при цьому не реагував на зауваження. Батьки викликали бригаду швидкої допомоги; був оглянутий психіатром і направлений до психіатричної лікарні. При первинному огляді лікарями відділення 16.07.2012 року об`єктивно було зафіксовано: «зовні виглядає невпорядкованим. Контакт формальний, малопродуктивний. Відповіді на питання носять безглуздий характер. Орієнтований всебічно. Скарг не висловлює. Під час розмови до чогось прислухається, бурмоче і в ці моменти перестає реагувати на зауваження, не відповідає на питання. Емоційні реакції неадекватні висловлюванням, міміці, поведінці. Повідомляє, що «человек, который выдает себя за отца, это самозванец Кайдановский». Наводить безглузді, паралогічні доводи. Заявляє, що цифри, написані ним у паспорті та книгах, це - «вычисления, имеющие важное значение... Книги по истории Рейха выбросил, чтобы не повторилась война». Критики достану не виявляє. Пасивно погоджується на стаціонарне лікування». За період перебування у відділенні лікарями зазначалося, що підекспертний про свої хворобливі переживання говорив неохоче, ухильно, намагаючись їх дисимулювати. А при детальному розпитуванні повідомляв, що чує «голоси» різних людей і різного змісту, які сперечаються про нього, коментують його вчинки, думки. Висловлював маячні ідеї особливого значення, винахідництва. Контакт з ним носив формальний характер. Тримався відокремлено, підозріло. Виявляв паралогічне мислення, емоційну неадекватність, сплощеність, парадоксальність, відсутність критики до свого стану. При експериментально- психологічному дослідженні 06.08.2012 року зазначалося, що на перший план виступають емоційна неадекватність, порушення мислення у вигляді викривлення процесів узагальнення та відволікання. 07.08.2012 року лікарями зазначалося: за період проведеного лікування стан покращився, з`явилася критика до стану, став спокійнішим, впорядкованішим у поведінці, покращилися відносини з батьками, з`явилося бажання працювати. Висловлює реальні плани на майбутнє, збирається влаштуватися на роботу, допомагати батькам по господарству. Того ж дня був виписаний зі стаціонару, при цьому підекспертному рекомендувалося спостереження психіатром за місцем проживання, амбулаторний прийом ліків, продовження трудової діяльності. Як відомо з медичної карти № 220 амбулаторного хворого з диспансерного відділення КМПНЛ, 03.09.2012 року після отримання витягу з медичної карти стаціонарного хворого з ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві (де підекспертний перебував з 15.07 по 07.08.2012 року) з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма», він був взятий на консультативний нагляд. У повідомленні № 402 диспансерного відділення КМПНЛ від 06.12.2019 року зазначено, що ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку в КМПНЛ № 2 з 2012 з діагнозом «Шизофренія параноїдна». Як відомо з медичної карти № 33 стаціонарного хворого, з 02.01 по 05.03.2014 року проходив стаціонарне обстеження та лікування в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві з діагнозом «Шизофренія параноїдна, безперервний перебіг, депресивно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект». При цьому лікарями відділення, зокрема, зазначалося: впродовж останнього року не працює. Захворювання поступово наростало з 2004 року і дебютувало відмовою від спілкування, бродяжництвом, спробою самогубства, лікувався амбулаторно. Потім з`явилися депресія, дратівливість. У 2012 році лікувався в цьому ж стаціонарі, звідки був виписаний з покращенням. Вдома деякий час приймав ліки, а потім перестав. До лікарні доставлений бригадою швидкої психіатричної допомога. При надходженні до відділення та в перший період перебування в ньому лікарями зазначалося, що підекспертний доступний формальному мовному контакту. Занурений у свої переживання, які розкриває вкрай неохоче, при цьому заявляє, що «боится, чтобы «голоса» не передались по воздуху врачу». Був бездіяльним, тримався відокремлено, часом розмовляв сам із собою. Одного з лікарів називав «доктор Ватсон». Себе вважав «посланником USA» і заявляв, що має «принадлежность к особой касте». Виявляв мислення з асоціативними розривами, відсутність критики до свого стану, гіпомімічність, емоційну одноманітність. 05.03.2014 року лікарями зазначалося: у процесі лікування стан покращився, спокійний, впорядкований у поведінці. Настрій рівний. Без психотичних розладів, суїцидальних думок і агресивних тенденцій. Мислення з асоціативними розривами. Критика знижена. Емоційно вихолощений. Як відомо з медичної карти № 220 амбулаторного хворого, 02.10.2014 року психіатром диспансерного відділення було зазначено: відвіданий на дому. Зі слів матері, хворий декілька місяців викидає речі з вікна, їжу, техніку, ні з ким не спілкується, мало їсть. Мати впевнена, що в нього не той діагноз, який встановили в психіатричній лікарні, а його стан обумовлений побічними явищами нейролептиків. Об`єктивно було зафіксовано: контакт формальний. Лежить на ліжку з головою вкритий ковдрою. До бесіди байдужий. Відповіді односкладові. Неохоче розповідає про свій стан. Хворобливі переживання не розкриває. Повідомляє, що речі викидував автоматично. До питання про госпіталізацію ставиться байдуже. Критика відсутня. З діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма» було видане направлення до психіатричної лікарні. Як відомо з медичної карти № 6256 стаціонарного хворого, з 03 по 26 жовтня 2014 року проходив стаціонарне обстеження та лікування в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїдний синдром». При цьому лікарями відділення, зокрема, зазначалося: у 2012 та 2014 роках лікувався в цьому ж стаціонарі з приводу неадекватної поведінки, депресивної та галюцинаторно-параноїдної симптоматики. Захворювання прогресує, наростає негативна симптоматика. Підекспертному встановлена II група інвалідності. Напередодні теперішньої госпіталізації почав викидувати з вікон квартири речі, харчі, не втримувався вдома. Об`єктивно було зафіксовано: зовні виглядає невпорядкованим, неохайним, погляд блукає по палаті. Гримасує. Емоційно неадекватний. Безглуздий у висловлюваннях. Часто щось бурмотить. Пояснити причину такої поведінки не може. Мислення паралогічне. До госпіталізації байдужий. Некритичний. У відділені тримався відокремлено, більшість часу проводив у ліжку, був бездіяльним, апатичним, абулічним, емоційно вихолощеним. На питання відповідав вибірково, формально. Виявляв паралогічне мислення, замкненість, відокремленість, формальну критику до свого стану. 26.10.2014 року лікарями зазначалося: контакт формальний. Тримається відокремлено, але доброзичливо. Мислення паралогічне. Настрій невизначений. Знижена вольова сфера. Сон покращився. В поведінці без небезпечних тенденцій. Того ж дня був виписаний зі стаціонару додому, при цьому підекспертному рекомендувався диспансерний облік у психіатра, амбулаторний прийом ліків, праця в домашніх умовах. Як відомо з медичної карти № 220 амбулаторного хворого. 27.01.2015 року психіатром диспансерного відділення було зазначено: на прийомі мати, яка повідомила, що планувала привести пацієнта на прийом, проте він втік. На даний момент мати дає йому «рисперідон». Мати просить видати обхідний на МСЕК (що й було зроблено ). 10.02.2015 року психіатр диспансеру зазначив: на прийомі мати, яка повідомила, що не може привести хворого на прийом, оскільки той втікає. Мати просить викликати хворого на прийом по телефону. 02.03.2015 року психіатрами диспансеру було зазначено: на прийомі в супроводі матері. Принесли документи на МСЕК. Пацієнт висловлює скарги на те, що не може працювати. Зовні дещо неохайний, загальмований. Сидить в одноманітній позі. Доступний мовному контакту, який носить малопродуктивний характер, відповіді односкладові, стереотипні, після паузи, не завжди по суті. Емоційно вихолощений. Мислення з асоціативними розривами, паралогічне. В бесіді звучать маячні ідеї відношення. Омани сприйняття заперечує, в поведінці не виявляє. Критики немає. Був встановлений діагноз «Шизофренія параноїдна» і вказано: зі згоди хворого переводиться на диспансерне спостереження. Зазначено, що мати повідомила, що дає пацієнту «клопіксол». Як відомо з наданої на теперішню експертизу документації, в подальшому підекспертний періодично оглядався психіатрами диспансерного відділення амбулаторно та декілька разів (з 15.10.2015 року по 11.01.2016 року, з 17.11.2016 року по 13.01.2017 року в денному стаціонарі КМПНЛ та 28.04. по 08.06.2017 року, 10.08.2017, з 20.12.2017 року по 09.01.2018 року, з 25.01. по 06.02.2019 року в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві проходив стаціонарне обстеження та лікування в психіатричних стаціонарах (госпіталізації куди були обумовлені, в першу чергу, неправильною, неадекватною, часом агресивною поведінкою підекспертного, загостренням галюцинаторно-параноїдної симптоматики). При цьому, фахівцями в підекспертного відмічались виражені порушення психічної діяльності, властиві для шизофренічного процесу, з ознаками вираженого апато-дисоціативного дефекту особистості та галюцинаторно-параноїдної симптоматики. Підекспертному встановлювався діагноз «шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноідний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект», продовжувалася II група інвалідності. Зокрема, востаннє лікувався в ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у Києві з 25.01 по 06.02.2019 року з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно- параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект». При цьому лікарями відділення, зокрема, зазначалося: вдома підтримуючу терапію отримує за наполяганням матері. Теперішня госпіталізація пов`язана з погіршенням психічного стану підекспертного, який за маячними мотивами побився з братом, у зв`язку з чим, бригадою швидкої психіатричної допомоги був доставлений до лікарні. 06.02.2019 року лікарями зазначалося: пацієнт спокійний. На запитання відповідає по суті. Орієнтований. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Маячні ідеї не висловлює. Фон настрою рівний. Соціально-небезпечних та аутоагресивних тенденцій на момент огляду не виявляє. Критика знижена. У задовільному стані виписується додому в супроводі матері, при цьому підекспертному рекомендувалося спостереження психіатра за місцем проживання, амбулаторний прийом ліків. Як відомо з медичної карти № 220 амбулаторного хворого, 28.02.2019 року психіатром диспансеру зазначено: секретар МСЕКу повідомила, що пацієнт учора не прийшов на комісію. У матеріалах кримінального провадження міститься ксерокопія довідки до акту огляду МСЕК Серії АВ 0993228 від 04.03.2019 року, згідно з якою відомо, що ОСОБА_5 , має другу групу інвалідності з 01.03.2019 року до 01.03.2020 року. Як відомо з медичної карти № 220 амбулаторного хворого, 06.09.2019 року психіатром диспансерного відділення зазначалося: зі слів начальника розшуку, півтора тижні назад пацієнт голим із сокирою бігав по Русанівці, кидався на жінок, декількох намагався душити. Наявні чотири заяви потерпілих і є відео фіксація (т. 2 а.п. 205-211).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 154 від 14.11.2019 року, 1. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром (F20.0 - згідно з МКХ-10) і за психічним станом у зазначений період часу не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром і за психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Згідно з наданою на теперішню експертизу медичною документацією, ОСОБА_5 страждає на Шизофренію параноїдну з 2012 року. 3. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 останній за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 4. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , останній за психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 6. У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді Шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг, виражений апато-дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноїдний синдром і за психічним станом у теперішній час потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Згідно з наданою на теперішню експертизу медичною документацією, ОСОБА_5 страждає на Шизофренію параноїдну з 2012 року. 7. У теперішній час ОСОБА_5 на будь-яке психічне захворювання внаслідок вживання алкоголю та наркотиків не страждає. 8. За психічним станом у теперішній час ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. 9. У теперішній час ОСОБА_5 на хронічний алкоголізм та наркоманію не страждає та лікування з цього приводу не потребує. 5. У період правопорушення, в якому він підозрюється, ОСОБА_5 не заходився в стані афекту. 10,12. ОСОБА_5 виявляє виражені психічні зміни когнітивної та емоційно-вольової сфери (розірваність мислення, емоційне сплощення, вольова апатичність, відсутність мотивації до діяльності, імпульсивність поведінки), що призводить до повної соціальної дезадаптації. 11-13. ОСОБА_5 виявляє виражені психічні порушення (встановлений психіатричний діагноз). Кваліфікація ступеню впливу психічних порушень на поведінку в особи з психічними розладами входить в компетенцію судово-психіатричних експертів (т. 2 а.п. 141-147).
У судовому засіданні прокурор просив клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом відносно ОСОБА_5 задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
Законний представник ОСОБА_12 поклався на розсуд суду.
Представник потерпілої ОСОБА_8 підтримав прокурора та також прохав клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_11 прохав клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_5 зазначив, що не заперечує щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.
Зокрема, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, внаслідок якого не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час скоєння кримінального правопорушення. Тому, відповідно до вимог ст. 94 КК України до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.
Судом не встановлено, що на момент судового розгляду ОСОБА_5 видужав або внаслідок змін у стані його здоров`я відпала потреба у застосуванні примусових заходів медичного характеру.
Зокрема, у судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_5 з 2012 року встановлювали діагноз шизофренія параноїдна з безперервним перебігом, а безперервний перебіг означає, що, навіть, якщо є покращення стану, то воно не тривале і маловиражене, оскільки, при безперервному перебігу, стан хворого протягом років невпинно погіршується або тримається певний час на рівні, але якщо лікується. Зокрема, пояснив, що призначення додаткової експертизи на даний час по суті нічого не дасть, оскільки, діагноз, який встановлено ОСОБА_5 незмінний, його стан може тільки на якийсь час покращитися, але тільки за умови постійного лікування.
Однак, як вбачається з відповіді, на запит суду, в.о. директора КМПЛ № 3, за період знаходження ОСОБА_5 в їх установі по теперішній час, психічний стан його нестабільний. Виявляє порушення мислення, емоційну нестійкість, зниження пам`яті та концентрації уваги, виснажливість психічних процесів та працездатності з вираженими патохарактерологічними рисами по шизофренічному типу. Від медикаментозного лікування ОСОБА_5 категорично відмовляється.
Заслухавши думку прокурора, законного представника, представника потерпілої, захисника, ОСОБА_5 дослідивши наявні матеріали, оцінивши докази, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, він перебував у стані неосудності у зв`язку із хронічним психічним захворюванням, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-372, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Київської міської психоневрологічної лікарні № 3, за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт Глеваха, вул. Павлова, 7 залишити без змін та вважати його продовженим до набрання ухвалою законної сили.

Речовий доказ, а саме: CD-R диск на якому міститься відеозапис з камери відеоспостерження ДЮСШ «Старт» - залишити у матеріалах справи.

Процесуальні витрати на проведення судово-медичної експертизи № 042-2342-2019 від 29.11.2019 року, а саме - 378 гривень 00 копійок, віднести на рахунок держави, оскільки, відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, у разі ухвалення обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, представнику потерпілої, захиснику, законному представнику та направити ОСОБА_5 .

Суддя: