Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4859/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003803 від 13.09.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2020 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок суду просить скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує, що вирок суду є незаконним. Зазначає, що судом не встановлено, що саме ОСОБА_7 викрав мобільний телефон. Посилається на те, що висновки суду про винність її підзахисного у вчиненні злочину, за який його засуджено, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а ґрунтуються на припущеннях. Вказує на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 було незаконно затримано, тому всі проведені процесуальні дії під час незаконного затримання є недопустимими та незаконними. Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено розмір заподіяної злочином шкоди, а суд визначив її на підставі неналежного доказу, шляхом власних припущень. Посилається на те, що сторона обвинувачення не провела судово-товарознавчої експертизи і не встановила в передбаченому законом порядку розмір завданих потерпілому матеріальних збитків, тому задоволення позову про стягнення з ОСОБА_7 шкоди у розмірі 2700 грн. є необґрунтованим. Вказує, що були порушені права ОСОБА_7 , оскільки йому не було відкрито матеріали досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України. Зазначає, що під час досудового розслідування в ході проведення процесуальних дій ОСОБА_7 не було надано захисника, чим порушено право на захист останнього.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.
На підставі ст.71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком суду частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2018 року і до відбуття ОСОБА_7 призначене остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_7 .
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.08.2019 року по 02.12.2019 року з розрахунку день за день.
Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування майнової шкоди - 2700 грн.
Як визнав суд, 23 серпня 2018 року о 14 год. ОСОБА_7 перебував на березі Богунського кар`єру, що в м. Житомирі, розташованого поблизу будинку № 74-а по вул. Миру, де помітив сумку біля речей, яку залишив ОСОБА_10 .
В цей час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, яке знаходилося у вказаній сумці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 керуючись корисливим мотивом, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для інших осіб, користуючись відсутністю власника, підійшов до вказаних речей, звідки взяв сумку, в якій знаходився мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x» у корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , загальною вартістю 2700 грн., із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка для потерпілої матеріальної цінності не становить, поклав у праву кишеню шортів, в які був одягнений та таким чином викрав його.
В подальшому, доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2700 грн.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину є обґрунтованими.

Викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про те, що досудове розслідування і судовий розгляд у кримінальному провадженні проведені не об`єктивно і неповно, а висновки суду, які викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і, як наслідок, не підтверджуються належними доказами, є безпідставними.

Як встановлено перевіркою матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд у ній проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження. Викладені у вироку висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у злочині, передбаченому ч.1 ст.185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що вона у власності мала мобільний телефон марки «Xiaomi», який передала для користування неповнолітньому синові ОСОБА_10 23.08.2018 син разом з друзями відпочивав на річці, а повернувшись додому повідомив, що у нього викрали мобільний телефон. Син розповідав, що коли він купався, біля своїх речей бачив компанію з семи хлопців, які одразу пішли, коли син почав виходити з річки.
Свідок ОСОБА_10 , в суді дав показання про те, що 23.08.2018 з друзями перебував на кар`єрі, його речі, а саме сумка, перебували на березі, а вони купалися. Бачив, що прийшла компанія хлопців, які розташувалися біля їх речей, а коли вони почали виходити з води, компанія пішла. Після цього він виявив розкидані речі та відсутність його сумки, яку знайшов в п`яти метрах від місця, де вона перебувала. Сумка була вивернута, а в ній відсутній мобільний телефон. Зазначив, що хлопців, які перебували біля їх речей, він знає добре, серед них був і ОСОБА_7 .
В той же день він з батьками звернулися в поліцію про викрадення мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x» у корпусі чорного кольору, про що свідчить заява потерпілої ОСОБА_9 .
З показань свідка ОСОБА_11 видно, що він придбав у ОСОБА_7 за 500 грн. мобільний телефон марки «Xiaomi», який одразу продав. В послідуючому, від працівників поліції дізнався, що телефон крадений. Зазначив, що обвинувачений це та сама особа, яка продала йому мобільний телефон.
Показання свідка ОСОБА_12 свідчать про те, що 23.08.2018 він разом з друзями, в тому числі і ОСОБА_7 , перебували на кар`єрі, де відпочивали, а поруч були молодші хлопці, які теж купалися. Їх компанія пішла з річки пізно ввечері. Від своєї матері дізнався, що приходили батьки хлопця з проханням повернути телефон, але йому нічого про це не було відомо.
Проаналізувавши вищезазначені зібрані по кримінальному провадженню докази суд прийшов до правильного висновку, що саме ОСОБА_7 23 серпня 2018 року о 14 год., перебуваючи на березі Богунського кар`єру, що в м. Житомирі, розташованого поблизу будинку № 74-а по вул. Миру, таємно викрав мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x» у корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_9 , а тому доводи захисника про те, що її підзахисний не вчиняв злочину, за який його засуджено, колегія суддів не приймає до уваги.
Суд дав належну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказам і обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо його непричетності до крадіжки мобільного телефону і розцінив їх як намагання уникнути кримінальної відповідальності, також суд правильно не прийняв до уваги показання свідка ОСОБА_13 , який намагався створити алібі обвинуваченому, з таким висновком суду погоджується і колегія суддів.
Посилання захисника на те, що під час проведення досудового слідства до її підзахисного застосовувались незаконні методи слідства і було порушено його право на захист, не заслуговують на увагу колегії суддів. Вказані доводи обвинуваченого та захисника перевірялися судом під час розгляду кримінального провадження і свого підтвердження не знайшли.
Так, доводи захисту про те, що ОСОБА_7 фактично був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим слідчий мав невідкладно забезпечити його захисником, спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких видно, що ОСОБА_7 працівниками поліції не затримувався, а лише був супроводжений працівниками правоохоронного органу до слідчого, де з ним і проводилися слідчі дії. При цьому, після проведення слідчих дій, ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, останній був відпущений додому. Будь-яких скарг на неправомірні дії працівників правоохоронних органів ОСОБА_7 не заявляв, незважаючи на те, що після допиту у слідчого мав зустріч з прокурором, який є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні. Зазначені обставини під час допиту в якості свідка підтвердила в судовому засіданні слідча ОСОБА_14 , яка також зазначила, що ОСОБА_7 працівниками правоохоронного органу не затримувався, вручити повістку для виклику до слідчого було неможливо, оскільки останній постійно був відсутній вдома. Коли оперативним працівникам вдалося застати ОСОБА_7 вдома, останнього було запрошено та доставлено до неї. Вона провела слідчі дії з ним, оголосила підозру, з`ясувала позицію щодо захисника, останній відмовився від участі захисника, в послідуючому було проведено його допит, слідчий експеримент, надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження, з якими ОСОБА_7 ознайомився, будь-яких скарг або зауважень не висловлював, про що засвідчив своїм підписом. Також зазначила, що під час проведення слідчих дій ОСОБА_7 був у спокійному стані, будь-якого фізичного або психологічного тиску до нього ніхто не застосовував. Після проведення слідчих дій ОСОБА_7 був відпущений додому. Показання вказаного свідка також спростовують доводи захисника про те, що органом досудового слідства ОСОБА_7 не відкривались в порядку ст. 290 КПК України матеріали кримінального провадження.
Посилання апелянта на неповноту проведення досудового та судового слідства, зокрема на те, що по кримінальному провадженню не було призначено судово-товарознавчої експертизи для визначення вартості мобільного телефону, а також на те, що суд безпідставно стягнув з ОСОБА_7 на користь потерпілої заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2700 грн., є необґрунтованим і спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких видно, що 11.09.2017 ОСОБА_9 придбала телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», про, що свідчить товарний чек. Згідно довідки вартість мобільного телефону на час викрадення становить 2700 грн. Вказану довідку суд визнав допустимим доказом по кримінальному провадженню. Наявність вказаної довідки про розмір заподіяної шкоди та товарного чеку про придбання телефона не потребувала призначення по кримінальному провадженні в порядку ст. 242 КПК України судово-товарознавчої експертизи. При цьому, сторона захисту не заперечувала встановлену вартість мобільного телефону. За наявності вказаних обставин та зібраних по кримінальному провадженню доказів, суд цілком обґрунтовано стягнув з обвинуваченого на користь потерпілої 2700 грн. заподіяної матеріальної шкоди.
Дії ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, а призначене йому судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.
Вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: