Справа № 761/777/21
Провадження № 1-кс/761/1388/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу заявниці ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0001564 від 15.02.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України

В С Т А Н О В И В :

до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга заявниці ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0001564 від 15.02.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Свою скаргу заявниця мотивує тим, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є незаконним, невмотивованим, передчасним, та винесено з порушенням норм процесуального закону, оскільки, дізнавач, не проводячи належного досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 15.02.2020, та не вчиняючи слідчих дій, дійшов висновку про відсутність факту вчинення кримінального проступку, та не навів мотивів свого рішення.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду скарги була повідомлена завчасно та належним чином, при цьому подала клопотання про розгляд справи за її відсутність.

У судове засідання суб`єкт оскарження, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду скарги до суду не подавав, однак направив матеріали кримінального провадження.

Враховуючи, що відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту їх надходження, а відсутність слідчого, який належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду скарги, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя виходячи із загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, вважає за необхідне розглянути скаргу з урахуванням наявних у розпорядженні суду матеріалів.

При цьому, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суб`єкту оскарження було надано можливість надати в судове засідання докази, які б спростовували доводи скарги, однак цього зроблено не було, у зв`язку з чим слідчий суддя, дотримуючись розумних строків розгляду скарги, вважає за необхідне розглянути скаргу по суті на підставі наявних матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001564 від 15.02.2020 вважає за необхідне скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, що в матеріалах кримінального провадження міститься постанова від 11.12.2020 начальника СД ВП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , якою дане кримінальне провадження було закрито.

Як убачається з матеріалів провадження, за період часу починаючи з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.02.2020 до 11.12.2020 органом досудового розслідування було проведено лише у травні 2020 року допит свідків відомостей про здійснення інших слідчих (процесуальних) дії та/або заходів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону фактично не були дотримані дізнавачем при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, висновки слідчого про відсутність складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, не ґрунтуються на фактичних обставинах кримінального провадження, зокрема, повідомлених в заяві про злочин, ці фактичні дані не спростовані допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами заявника про необґрунтованість постанови, у зв`язку із чим вказана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Так, відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та слідчого.

Відповідно до ч.4 ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Дізнавач при винесенні оскаржуваної постанови, вказаних вимог закону не дотримався, оскільки не вжив вичерпних заходів для встановлення об`єктивної істини у справі, не зібрав достатньо доказів для прийняття відповідного процесуального рішення, належним чином не надав оцінки цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, оскільки в основу прийняття рішення про закриття поклав лише свої припущення, не навів доказів, які б спростовували дані про які йшлося у заяві ОСОБА_3 про злочин, що судом фактично розцінюється як самоусунення від виконання своїх службових обов`язків.

Викладене свідчить про однобічність та неповноту досудового розслідування, про необґрунтованість висновків слідчого щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України та про незаконність постанови про закриття кримінального провадження від 11.12.2020.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, приходить до висновку про необхідність скасування постанови, як незаконної та необґрунтованої.

Разом із тим, питання порушене у даній скарзі, щодо відводу інспектора дізнавача СД ВП№ 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , керівника СД ВП№ 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , усіх процесуальних керівників прокурорів Київської місцевої прокуратури № 10 в рамках кримінального провадження задоволенню не підлягають, оскільки вказані питання є предметом розгляду окремої скарги та не можуть бути вирішені під час розгляду скарги про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

скаргу заявниці ОСОБА_3 на постанову начальника СД ВП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0001564 від 15.02.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника СД ВП Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 11.12.2020 про закриття кримінального провадження № 0001564 від 15.02.2020 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку.

В іншій частині скарги залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя