ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №:646/1146/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2346/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.71 КК України
УХ В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , який взяв захист своїх інтересів на себе, без участі представника ДУ ВК №12 належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшла заява про розгляд справи без них, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.05.2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» про об єднання вироків.

Приведено у відповідність до чинного законодавства України вироки Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року та Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року відносно ОСОБА_7 .

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року у виді 3 років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.05.2021 року та застосувати до нього вимоги ч.4 ст. 70 КК України.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що скоїв злочини за вироком від 13.08.2018 року до винесення вироку від 05.04.2018 року.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Засуджений підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 20.09.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання за вищевказаним вироком суду.

Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 309 КК України та ч.2 ст. 309 КК України та за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно признано 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до п.11ч.1ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покаранная», зі змінами від 12 червня 2009 року, згідно якого у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.
Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
Згідно аркушів справи 2 колегією апеляційного суду встановлено, що за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та за правилами ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки. Вирок набрав законної сили 05.05.2018 року.

Вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року ОСОБА_7 засуджений за злочини, передбачені ч.1 ст. 309 КК України та ч.2 ст. 309 КК України, які він вчинив в жовтні листопаді 2017 року. На підстав ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно признано 2 роки позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 28.03.2019 року (а.с. 5).

Ухвалою Шевченківського районного суду Харківської області від 20.09.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року суду. Ухвала набрала законної сили 27.09.2018 року (а.с.3).

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покаранная», зі змінами від 12 червня 2009 року за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.
Враховуючи вище викладене, вбачається, що ОСОБА_7 , до якого було застосоване звільнення від відбування покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року, вчинив до постановлення вказаного вироку інші злочини, передбачені ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 309 КК України, а саме в жовтні-листопаді 2017 року та на початку 2018 року, за які він засуджений вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року до 2 років позбавлення волі, що належить відбувати реально, тобто коли первісний вирок не було виконано та беручи до уваги положення Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», зі змінами від 12 червня 2009 року, колегія суддів дійшла висновку, що застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.
Тому доводи апеляційної скарги засудженого щодо скасування оскаржуваної ухвали та застосування до нього вимог ч.4 ст. 70 КК України є безпідставними з огляду на викладене вище.
Колегія суддів вважає. Що судом першої інстанції обґрунтовано було застосовано правила чт. 71 КК України та до призначено покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 13.08.2018 року частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської області від 05.04.2018 року у виді 3 років позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення, як про це просить у скарзі обвинувачений - не вбачає.
Керуючись ч.2 ст. 376, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426, 537 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.05.2021 року про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_7 та про призначення йому остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4