Справа № 461/147/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/152/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо бездіяльності працівників Львівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей у ЄРДР про кримінальне правопорушення,

за участю:

скаржника адвоката ОСОБА_6 ,

зацікавленої особи ОСОБА_8 ,

встановила:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 щодо визнання протиправною бездіяльність працівників Львівської обласної прокуратури, про невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою про злочин від 05.01.2021.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя суду першої інстанції послалася на те, що в поданій скаржником заяві відсутні дані для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Зокрема слідчий суддя зазначила, що викладені у заяві ОСОБА_8 обставини, не є такими, що реально свідчать про вчинені злочину в розумінні ст. 214 КПК України. У викладених заявником фактах відсутні відомості, які б реально свідчили про наявність у діях прокурора складу кримінального правопорушення.
Не погоджуючись з даною ухвалою адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити; визнати бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Львівської області та зобов`язати дану особу внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України,прокурором Львівської МП №1 ОСОБА_9 .
Апелянт вважає дану ухвалу незаконною та упередженою, яка підлягає скасуванню. Зазначає, що особою, яка уповноважена на внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 від 05.01.2021 про злочин, не було нічого зроблено у відповідності до вимог ст. 214 КПК України, або у відповідності до ст. 110 КПК України, не було оформлено відмову у внесенні таких відомостей до реєстру.
Апелянт наполягає, що слідчим суддею було здійснено не аналіз бездіяльності прокурора і порушення ним вимог КПК України, а здійснено аналіз заяви про вчинення кримінального правопорушення, що законом не передбачено і слідчий суддя, у даному випадку вийшла за межі своїх повноважень.
ОСОБА_7 надала суду апеляційної інстанції свої письмові пояснення (оформлені як доповнення до апеляційної скарги) в яких зазначила, що вважає бездіяльність прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 злочинною, як представника органу державної влади, який зобов`язаний захищати її від протиправних посягань на життя та здоров`я особи. У наслідок злочинної бездіяльності правоохоронних органів, їй як потерпілій у кримінальному провадженні,за ч.1 ст. 125 КК України, а також як особі похилого віку, хронічно диспансерно хворої, постраждалої від Чорнобильської катастрофи, категорії 2, завдано моральної, матеріальної, фізичної шкоди та шкоди її законним правам та інтересам, оскільки є підозра про отримання неправомірної матеріальної винагороди з боку прокурора ОСОБА_9 . Даний прокурор не забезпечив повного та всебічного розслідування справи, а навпаки, під час досудового розслідування, не вжив всіх необхідних заходів для зібрання доказів, чим порушив її права, як потерпілої. Натомість прокурор очікував закінчення строків досудового розслідування, щоб винести постанову про закриття кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_6 , підтриману ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування виносить ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 КК України злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

З`ясовуючи можливість оскарження вказаного рішення слідчого судді, колегія суддів бере до уваги Рішення № 4-р (ІІ)/2020 другого сенату Конституційного суду України від 17 червня 2020 року у справі №3-180/2018 (1644/18), яким положення ч. 3 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності працівників Львівської обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. Свої вимоги мотивувала тим, що нею, 05 січня 2021 року, було здійснено звернення до Львівської обласної прокуратури, з приводу вчинення злочину працівником Львівської місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_9 . При цьому вона зазначила, що за її заявою не було внесено відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим просила суд зобов`язати працівників Львівської обласної прокуратури внести такі відомості про вчинення злочину до ЄРДР та надати їй статус потерпілої у кримінальному провадженні.
З постанови прокурора Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 від 20.05.2020, про закриття кримінального провадження № 0003544 внесеного до ЄРДР 05.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вбачається хронологія дій працівників прокурату та органів досудового розслідування. Зокрема видно, що по даному кримінальному провадження неодноразово процесуальним керівником скасовувалось закриття кримінального провадження і таке відновлювалося. ОСОБА_8 була допитана в якості потерпілої і їй було вручено пам`ятку про її права та обов`язки, які ОСОБА_8 долучила в додатку до своїх пояснень. Таким чином зі сторони прокурора ОСОБА_9 вчинялися всі необхідні дії у даному кримінальному провадженні.

За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовила у задоволені скарги ОСОБА_8 , обґрунтовуючи своє рішення тим, що викладені у заяві ОСОБА_8 обставини, щодо вчинення прокурором кримінального правопорушення, не можуть вважатись фактичними даними, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки не несуть в собі конкретних відомостей, які б підтверджували реальність конкретних подій злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також мотиву, прямого умислу чи зацікавленість посадових осіб. Мотиви скаржниці по суті є її суб`єктивним сприйняттям та зводяться до незгоди з діяннями та рішеннями службових осіб досудових органів та прокуратури при виконанні службових обов`язків.
З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується, оскільки, у заяві ОСОБА_8 від 05.01.2021 відсутні конкретні фактичні дані, які б свідчили про вчинення саме кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст. 214 КПК України.

На переконання колегії суддів слідчим суддею суду першої інстанції не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 27 січня 2021 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 392, 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,

постановила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 27 січня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність працівників Львівської обласної прокуратури, щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: