Провадження № 11-сс/824/16/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

30 вересня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_5 звернулась до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення на її думку кримінального правопорушення окремими суддями Миколаївської області, однак лише одна незгода заявника з судовими рішеннями чи діяльністю судді щодо здійснення правосуддя, не є підставою для порушення кримінальної справи відносно суддів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу на дії та бездіяльність службових осіб Офісу Генерального прокурора за розглядом заяви про кримінальне правопорушення за № 143879-20 від 28.07.2020, задовольнити та зобов`язати службових осіб Офісу Генерального прокурора, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про злочин, виконати процесуальні дії за розглядом заяви про злочин № 142436-20 від 27.07.2020 згідно КПК України, а саме:

- відповідно ч.1 ст.214 КПК України внести відомості по заяві № 142436-20 від 27.07.2020 до ЄРДР;

- відповідно ч.2 ст.56, ч.1 ст.214 КПК України видати заявнику ОСОБА_5 витяг з ЄРДР кримінального провадження, відкритого по заяві № 142436-20 від 27.07.2020;

- відповідно ч.2 ст.55 КПК України видати ОСОБА_5 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілої.

Крім того, ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскільки при розгляді скарги вона не була присутня, копію ухвали отримала в особистому кабінеті в системі «Електронний суд» 01 грудня 2020 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна і необґрунтована, а висновки слідчого судді суперечить вимогам КПК України.

Апелянт звертає увагу на те, що невідповідність висновків слідчого судді кримінального-процесуального закону призвело до постановлення протизаконного та неправосудного судового рішення, яке не тільки не ґрунтується на чинних нормах КПК України, але й суперечить цим нормам, зокрема основним засадам та завданням кримінального провадження. В той же час, відмова у внесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення порушує право ОСОБА_5 на своєчасне розслідування кримінального правопорушення, скоєного суддями при виконанні обов`язку судового контролю у досудовому розслідуванні.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 не з`явилась, надіслала клопотання про розгляд скарги за її відсутності. Прокурор в судове засідання не прибув, клопотання про відкладення розгляду не подав, тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття заявника та прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, колегія суддів зазначає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 не пропустила, оскільки оскаржувана ухвала постановлена без участі останньої, а тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Твердження ОСОБА_5 про дату отримання нею копії оскаржуваної ухвали 01 грудня 2020 року матеріалами провадження не спростовуються. Апеляційна скарга подана ОСОБА_5 07 грудня 2020 року, тобто в межах визначеного законом строку. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 30 вересня 2020 року не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 звернулась до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення №142436-20 від 27.07.2020 та зобов`язання вчинити дії.

Відмовляючи у задоволенні вказаної скарги слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_5 звернулась до Офісу Генерального прокурора з заявою про вчинення на її думку кримінального правопорушення окремими суддями Миколаївської області, однак лише одна незгода заявника з судовими рішеннями чи діяльністю судді щодо здійснення правосуддя, не є підставою для порушення кримінальної справи відносно суддів.

На думку колегії суддів висновок слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Так, положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч.5 ст.214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як вбачається з матеріалів провадження, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 24.07.2020 ОСОБА_5 стверджувала про скоєння суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 375, 396 КК України. Однак, на переконання колегії суддів, у вказаній заяві про вчинення кримінального правопорушення не наведено обставин, які би указували на наявність ознак таких кримінальних правопорушень, а лише викладено дані, які стосуються судового рішення і діяльності суддів щодо розгляду конкретної справи.

Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року, в якому, поміж іншого, зазначено, що оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної чи касаційної інстанцій, і не може даватись будь-якими органами, в тому числі і слідчими органами.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 від 2008 року до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на зверненні до Європейського суду з прав людини.

У Висновку № 3 від 2002 року вказаної Консультативної ради щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що Рішенням Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року №7-р/2020 року визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 375 КПК України, що в свою чергу виключає кримінальне переслідування і внесення даних до ЄРДР за заявою в частині складу цього правопорушення.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого слідчим суддею рішення. Наведене указує на необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Офісу Генерального, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3