У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року
м. Київ

справа №745/19/19
провадження №51-2123впс20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі- Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні подання Чернігівського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 189 Кримінального кодексу України (далі КК України) за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року, із Чернігівського апеляційного суду до іншого апеляційного суду,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло вказане подання Чернігівського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року, із Чернігівського апеляційного суду до іншого апеляційного суду.

Подання мотивовано тим, що утворити склад суду для розгляду апеляційної скарги неможливо через недостатню кількість суддів для утворення складу колегії.
Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду подання апеляційного суду, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.
Заяв про відкладення розгляду подання апеляційного суду не надходило.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в поданні, колегія суддів дійшла висновку що подання Чернігівського апеляційного суду не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Згідно з ч. 3 зазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
До Чернігівського апеляційного суду надійшло вказане провадження, яке було розподілено автоматизованою системою документообігу Чернігівського апеляційного суду, однак призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Як убачається із сайту «Судова влада України» у судовій палаті з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду здійснюють правосуддя вісім суддів, шість з яких заявили самовідвід у зазначеному кримінальному провадженні.
Після остаточного розподілу судової справи повноважними до розгляду даного кримінального провадження є двоє суддів Чернігівського апеляційного суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Рішенням загальних зборів суддів апеляційного суду Чернігівської області від 15 березня 2018 року вирішено скасувати рішення зборів Апеляційного суду від 18 березня 2016 року «Про створення колегії для розгляду кримінального провадження, коли авторозподіл судової справи між суддями судової палати у кримінальних справах виявився неможливим», а тому участь суддів із цивільною спеціалізацією є неможливою.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, згідно якого судову діяльність має бути спрямовано на захист прав і свобод від будь-яких посягань, у тому числі шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Визначення спеціалізації суддів у судах апеляційної інстанції має забезпечувати виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу матеріалів провадження, а запроваджена зборами суддів відповідного суду спеціалізація суддів не може бути підставою для відмови в доступі до правосуддя в конкретному суді.
Таким чином, Суд вважає, що Чернігівським апеляційним судом не вичерпано всіх процесуальних можливостей визначення колегії суддів для розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_4 у цьому провадженні, зокрема застосування механізму зміни спеціалізації суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Тому колегія суддів не вбачає підстав для направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року із Чернігівського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції, а тому подання Чернігівського апеляційного суду необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Подання Чернігівського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2021 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про роз`яснення вироку Менського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року, із Чернігівського апеляційного суду до іншого апеляційного суду залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3