ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3271/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" серпня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора, подане у кримінальному провадженні, внесеному 21.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, про арешт майна,
УСТАНОВИВ:

11.05.2021 прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав до суду клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному 21.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, у якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності належить ОСОБА_6 .
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000032, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - за фактом вчинення невідомою особою шахрайських дій для заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 . 28 січня 2005 року ОСОБА_7 (син ОСОБА_4 ) придбав квартиру АДРЕСА_1 , площею 95,6 кв. м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності, де проживав до 2014 із матір`ю, своєю цивільною дружиною, та їх спільною донькою. 19 липня 2005 року ОСОБА_7 взяв в АТ «Райфайзенбанк Україна» кошти в кредит, для остаточного розрахунку за квартиру перед забудовником та ремонт квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором № MLrf-005/002/2005 від 19 липня 2005 року. Цей кредит був сплачений повністю. Підтвердженням даного факту є квитанції про оплату щомісячних платежів, оригінали яких є у ОСОБА_4 25 липня 2014 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Після смерті сина ОСОБА_4 залишилась проживати в його квартирі АДРЕСА_1 , оскільки вона була зареєстрованою в ній на час смерті і проживає там на даний час, цивільна дружина її сина та онука переїхали з квартири та покинули Україну, таким чином, ОСОБА_4 залишилася абсолютно сама, продовжувала сплачувати всі комунальні послуги, та за станом здоров`я та відсутністю коштів, не стала займатися спадщиною сина. У 2016 році до квартири ОСОБА_4 почали з`являтись невідомі люди і оглядати квартиру. Так, одного дня до неї прийшла дівчина, яка поводилась досить зухвало, одного разу виламали двері, побили родичку, що доглядає за нею (була подана відповідна заява про побиття у поліцію). Після чого, ОСОБА_4 стало відомо, що квартиру її сина начебто на електронних торгах Державного підприємства «СЕТАМ» було продано гр. ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_3 ). Так, з моменту купівлі квартири, в ній проживала ОСОБА_4 , її син, його цивільна дружина та дочка. Після смерті сина в даній квартирі ОСОБА_4 проживала постійно, та до 2019 року ніхто з правом власності до квартири не з`являвся та на квартиру не претендував. Більш того, побачивши підписи на документах, ОСОБА_4 переконана, що підпис на документах про продаж квартири не відповідає підпису її сина. Вказана квартира була придбана у цивільному шлюбі, в якому є ще й спільна дитина, а тому, без підпису дружини сина продати квартиру було б неправомірним. ОСОБА_4 вважає, що на сьогоднішній день така квартира коштує близько 3 000 000,00 грн (трьох мільйонів гривень). В ході досудового розслідування встановлено, що на даний час квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 . Цю квартиру визнано речовим доказом у вищезазначеному провадженні. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 000. Зметою встановлення істини у кримінальному провадженні шляхом проведення експертних досліджень, та враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000032 від 21.05.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, прокурор просить накласти на неї арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, Пояснив, що квартира визнана у кримінальному провадженні речовим доказом і арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу та унеможливлення її подальшого відчуження.
В судовому засіданні представник володільця майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію прокурора, просив клопотання задовольнити, повідомив, що ОСОБА_4 проживає у цій квартирі, іншого житла у неї немає. Зазначив, що ухвалою Верховного Суду від 25.06.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 753/19049/19 за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.05.2021, яким задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого постійного жилого приміщення, із зняттям з реєстрації місця проживання. Верховний Суд цією ухвалою також зупинив виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2020. Окрім того, адвокат зазначив, що ОСОБА_4 , 1927 р.н., є особою похилого віку, за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування, на підтвердження надав копію медичного висновку, тому просив захистити її права як володільця квартири та накласти на квартиру арешт з метою унеможливити подальший перехід права власності на неї.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений, на телефонний дзвінок секретаря судового засідання повідомив, що не зможе з`явитися у засідання, оскільки перебуває у лікарні, про слухання справи повідомить своєму адвокату. Враховуючи, що відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд розглянув клопотання без його участі, що відповідає вимогам цієї статті.
Слідчий суддя, вивчивши доводи, викладені у клопотанні, заслухавши пояснення прокурора, представника володільця майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , дослідивши додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження та документи, долучені до справи у судовому засіданні за клопотанням адвоката, дійшов висновку про його задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, з клопотанням до слідчого судді звернувся прокурор, який є уповноваженою особою. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 КПК України прокурор зазначив перелік і види майна, що належить арештувати, вказав, що це майно є предметом злочину та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, мета клопотання - забезпечення збереження речових доказів, оскільки квартиру може бути відчужено іншим особам, а також додав до клопотання документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчий відділ Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідує кримінальне провадження № 0000032 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000032, внесеному за заявою ОСОБА_4 21.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, невстановлені особи заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , вартістю понад 3 000 000,00 грн шляхом обману.
Згідно з постановою слідчого від 03.06.2021 ОСОБА_4 визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000032 від 21.05.2021.
Відповідно до копії свідоцтва про право власності від 28.08.2005 3 126-С/КІ власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_7 .
З копії акта державного виконавця про проведені електронні торги від 11.04.2019 встановлено, що переможцем електронних торгів Державного підприємства «СЕТАМ» є ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна власником квартири за адресою: АДРЕСА_4 станом на 28.07.2021 є ОСОБА_6 .
Згідно з постановою слідчого від 03.06.2021 у кримінальному провадженні № 0000032 від 21.05.2021 квартиру за адресою: АДРЕСА_4 визнано речовим доказом.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою арешту майна у цьому кримінальному провадженні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів, тому згідно з приписом ч. 3 ст. 170 КПК України таке майно повинно відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, з огляду на встановлені досудовим розслідуванням обставини та предмет доказування у цьому кримінальному провадженні, наявні достатні підстави вважати, що зазначена квартира є об`єктом кримінально протиправних дій, може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також існує ризик її подальшого відчуження на користь інших осіб.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вбачає підстави для арешту квартири АДРЕСА_1 , - з метою забезпечення збереження речових доказів, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись нормами ст. 2, 7, 110, 98, 170 -173, 175, 309, 372, 376, 532 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора, подане у кримінальному провадженні, внесеному 21.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів дня проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1