Справа № 369/4665/21
Провадження №1-кс/369/910/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС», прокурора Києво-Святошинської окружної місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» про зняття арешту з майна, -
ВСТАНОВИЛА:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» звернувся до суду із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року Справа №369/2725/176 на:
- земельну ділянку з кадастровим № :03:023:0001 площею 6,7616 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :03:022:0005 площею 8,8874 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:007:0001 площею 34,6531 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:006:0001 площею 19,0312 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:005:0002 площею 41,1951 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс».
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт на майно було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст. 170 КПК України, також посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.
Відзначає, що на момент подання клопотання до суду розслідування у кримінальному провадженні взагалі не проводиться, так як за кілька років не проведено жодної слідчої дії. Також, у кримінальному провадженні жодній особі (в тому числі посадовим особам підприємства) про підозру у вчиненні кримінального правопорушення не повідомлялось.

Станом на даний час, тобто через майже шість років розслідування, процесуальний статус СТОВ «Юнайтет Гроуверс» не визначений.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти скасування арешту.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Як вбачається із матеріалів клопотання, Києво-Святошинською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002224 відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 4 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2021 року Справа №369/2725/17 накладено арешт на:
- земельну ділянку з кадастровим № :03:023:0001 площею 6,7616 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :03:022:0005 площею 8,8874 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:007:0001 площею 34,6531 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:006:0001 площею 19,0312 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:005:0002 площею 41,1951 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс».
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Водночас, як встановлено в судовому засіданні та виходячи з матеріалів кримінального провадження, документів, наданих представником власника майна, не встановлено достатніх підстав вважати, що арештоване майно набуте ТОВ «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» у незаконний спосіб, при цьому відомостей про набуття останнім статусу підозрюваного чи обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не виявлено, а отже і подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна носить сумнівний характер, а відтак і застосування відповідних процесуальних заходів забезпечення на поточний момент є безпідставним.
При цьому, слід також звернути увагу й на те, що прокурор додаткові докази чи документи на спростування доводів клопотання представника власника майна, не надав. Також слідчому судді не надано і доказів на підтвердження обставин, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні є обґрунтованими.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, грунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обгрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на земельну ділянку з кадастровим №:03:023:0001 площею 6,7616 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :03:022:0005 площею 8,8874 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:007:0001 площею 34,6531 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:006:0001 площею 19,0312 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:005:0002 площею 41,1951 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс», слідчому судді не наведено.
Водночас необхідно зазначити про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002224 здійснюється впродовж майже п`яти років. Арешт на нерухоме майно СТОВ «Юнайтет Гроуверс» накладено 21 березня 2017 року. Тобто з моменту накладення арешту на таке майно пройшов досить значний проміжок часу, а тому прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.
Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна на земельну ділянку з кадастровим №:03:023:0001 площею 6,7616 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :03:022:0005 площею 8,8874 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:007:0001 площею 34,6531 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:006:0001 площею 19,0312 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»; земельну ділянку з кадастровим № :10:005:0002 площею 41,1951 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс», на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами доданими до клопотання, матеріалами кримінального провадження, крім того слідчим не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права юридичної особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння СТОВ «Юнайтет Гроуверс» належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки власником майна доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.
Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна, яке є предметом клопотання, на даний час є необґрунтованими, а відтак, арешт підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання - задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2017 року у справі №369/2725/17 на
- земельну ділянку з кадастровим №:03:023:0001 площею 6,7616 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим номером :03:023:0002 площею 24,3053 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :03:022:0005 площею 8,8874 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:007:0001 площею 34,6531 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:006:0001 площею 19,0312 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс»;
- земельну ділянку з кадастровим № :10:005:0002 площею 41,1951 га, що належить СТОВ «Юнайтет Гроуверс».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1