Провадження № 11-кп/824/1427/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
8 квітня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 по 30 січня 2021 року включно. Визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 042 грн.
В обґрунтування судового рішення зазначається, що оскільки обставини, які враховувались раніше судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, ризики не зменшились, обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена від трьох до шести років позбавлення волі, він має непогашену та не зняту судимість за вчинення корисливих злочинів, докази винуватості досліджені в судовому засіданні, є вагомими, що у сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, можливість переховування від суду та вчинення нового кримінального правопорушення, а тому для запобігання цим ризикам суд вважав за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останнього. Крім того, суд зазначив, що про існування зазначених ризиків свідчить той факт, що обвинувачений, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, про що свідчить перебування у провадженні Броварського міського суду Київської області кримінального провадження стосовно нього, під час зупинення судового розгляду цього провадження, у зв`язку з хворобою обвинуваченого, тоді як він мав перебувати на лікуванні, був затриманий у зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри його причетності до вчинення нового кримінального правопорушення, що є тяжким. Отже, зазначене беззаперечно не дає підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки у даному випадку суспільний інтерес переважає право ОСОБА_8 на свободу, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить ненастання ризику вчинення нового кримінального правопорушення. Також, про існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, свідчить систематичне демонстрування ним неправомірної поведінки в судових засіданнях та після оголошення відкладення судового розгляду, що виражається у нецензурній лайці на адресу суду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2020 в частині дії запобіжного заходу, який застосований до ОСОБА_8 , змінивши його на інший не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що зі змісту ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.04.2020, копія якої є у матеріалах кримінального провадження, захиснику стало відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 страждає на тяжку хворобу, є бактеріовидільником збудника туберкульозу та несе загрозу здоров`ю осіб, що його оточують. Відповідно до експертного висновку за №7/К від 16.03.2020 до припинення бактеріовиділення ОСОБА_8 повинен проходити лікування у спеціалізованому протитуберкульозному медичному закладі стаціонарного типу з відокремленням від оточуючих осіб, з метою унеможливлення подальшої передачі інфекції.
Так, стороною захисту у рамках кримінального провадження №0005233 від 27.06.2020, неодноразово подавалися клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи з метою з`ясування питань чи страждає обвинувачений ОСОБА_8 в даний час на тяжке захворювання «заразну форму туберкульозу», визначення можливості отримання ним належного лікування в умовах СІЗО, а також можливості приймати безпосередню участь у судових засіданнях, слідчих/процесуальних діях. Однак, вказані клопотання були відхилені судом першої інстанції зважаючи на їх нібито необґрунтованість, що вказує на не повне дослідження судом відповідних матеріалів кримінального провадження, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що підтверджується, на переконання сторони захисту і самим фактом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно тяжко хворого обвинуваченого ОСОБА_8 .
На даний час обвинувачений ОСОБА_8 утримується у спеціалізованому відділенні ДУ «Київський слідчий ізолято» МЮУ для осіб, які страждають на заразну форму туберкульозу. Належного лікування, адекватного стану здоров`я та течії захворювання, обвинуваченому ОСОБА_8 не надається, у зв`язку з чим його стан останнім часом значно погіршився.
Відтак, подальше перебуванням ОСОБА_8 на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ має ознаки катування не тільки його самого, а і оточуючих його осіб, що може бути підставою для подальшого звернення до Європейського суду з прав людини з відповідною заявою.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення захисника ОСОБА_7 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
вивчивши доводи апеляційної скарги колегія суддів та дослідивши матеріали провадження колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із апеляційної скарги, захисником порушене питання про зміну оскаржуваної ухвали, а саме застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була винесена 02.12.2020 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 30.01.2021 року. Із 30.01.2021 року обвинувачений утримується під вартою на підставі дії іншої ухвали, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 30 січня 2021 року фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.
Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.
Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.
Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 2 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а зазначену ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 350, 177, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 грудня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4