Справа № 546/53/18
Провадження № 1-кп/545/16/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2021 року Полтавський районний суду Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

встановив:
Представник потерпілих(цивільних позивачів) адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_6 , зокрема на все рухоме і нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які належать на праві власності обвинуваченій, обґрунтовуючи необхідністю забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завданої внаслідок кримінального правопорушення,.

Прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що потерпілими(цивільними позивачами) та їхнім представником не надано будь-яких доказів на підтвердження необхідності такого обмеження прав обвинуваченої, не обгрунтовано співмірності розміру ціни позову та заподіяної шкоди.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення відшкодування шкоди потерпілим, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст.131,132,170,171 КПК України -

УХВАЛИВ:
Клопотання представника потерпілих (цивільних позивачів) - адвоката ОСОБА_4 про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає у АДРЕСА_1 , у межах ціни цивільних позовів, вартість якого окремо чи сукупно не перевищує 2 165 243, 61 гривень
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконання.
Виконання ухвали доручитиБуському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1