КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1371/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 373/710/19
Категорія КК: ст. 287 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 50 546 /п`ятдесят тисяч п`ятсот сорок шість/ грн 82 коп. майнової шкоди та 400 000 /чотириста тисяч/ грн 00 коп. моральної шкоди.
Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_13 8 317 /вісім тисяч триста сімнадцять/ грн 26 коп. майнової шкоди.
Вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь приватного підприємства «Авто Пас Лайн» 299 484 /двісті дев`яносто дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири/ грн 25 коп. майнової шкоди.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 23 червня 2018 року, близько 11 год. 00 хв. на виїзді із м. Києва в напрямку м. Бориспіль, передав своєму неповнолітньому сину ОСОБА_14 , який не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії, керування автомобілем «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 . В подальшому розпочав та продовжив здійснення буксирування автомобілем «Volkswagen T4 VPHA5», д.н.з. НОМЕР_2 , на гнучкому зчепленні автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_14 , чим порушив вимоги п. 2.9 ґ Правил дорожнього руху України / далі ПДР України/.

Проїжджаючи по 37км+650м автодороги «Бориспіль-Дніпро» в напрямку м. Дніпро на території Переяслав-Хмельницького району Київської області, близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_14 , в порушення вимоги п. п. 2.1 а, 2.3. б ПДР України не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, відволікся від керування транспортним засобом, у зв`язку із чим на плавному заокругленні дороги вправо перетнув суцільну лінію розмітки, яка розділяє протилежні смуги руху та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги розділу 34 «Дорожня розмітка «Горизонтальна розмітка 1.1.» ПДР України та допустив зіткнення із зустрічним транспортним засобом - автобусом «Рута 20», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_15 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_14 та пасажирка автобуса «Рута20», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_16 загинули; пасажирка автобуса «Рута20» ОСОБА_12 отримала тяжкі тілесні ушкодження, водій автобуса «Рута20» ОСОБА_15 та пасажири: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_21 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 287 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів на строк 3 роки.
На думку апелянта суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому, не дотримався вимог ст. 65 КК України, оскільки не врахував в повній мірі обставини кримінального провадження. Поза увагою суду залишились наслідки від злочинних дій ОСОБА_8 , в результаті яких загинуло двоє неповнолітніх осіб, одній особі заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а п`ятеро осіб отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості. Тому сторона обвинувачення вважає, що така кількість потерпілих підвищує суспільну небезпечність як діяння, так і особи, яка його вчинила, а відтак призначивши ОСОБА_8 основне покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 5 років сприятиме досягненню мети покарання.
Крім того, на думку апелянта, суд безпідставно не застосував додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, не вказавши, що його не призначає без належного мотивування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин та кваліфікацію вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, просить змінити вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Просить пом`якшити покарання, застосувавши інститут звільнення від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Апелянт вважає, що суд, призначаючи його підзахисному покарання, не в повній мірі врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце роботи, одружений, на його утриманні перебуває дружина та неповнолітня дочка. Має обвинувачений і не задовільний стан здоров`я, оскільки є людиною з інвалідністю 2 групи. Не звернув належної уваги суд на поведінку обвинуваченого після події. Він одразу намагався встановити місце знаходження потерпілих, здійснював активну фінансову допомогу вказаним особам. Обвинувачений в результаті своїх дій втратив сина, загинула ще одна людина та інші потерпілі отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, у чому його підзахисний щиро розкаюється і його поведінка це підтверджує. Одразу після ухвалення вироку щодо ОСОБА_8 , він повністю відшкодував збитки потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Проте суд, на думку захисника, не звернув уваги на думку потерпілої ОСОБА_22 щодо покарання, яка просила суворо не карати обвинуваченого. Так само суд не звернув уваги й на ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке належить до категорії нетяжких.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, потерпілої та представника потерпілого,які підтримали апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечували проти пом`якшення покарання, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і ніким не заперечується. Покарання ОСОБА_8 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України.

При цьому судом враховані обставини, на які посилається як захисник, так і прокурор в апеляційних скаргах, зокрема суд визнав обставинами, які пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим. Судом враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання. Врахував суд також характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наслідки, які настали від злочинних дій ОСОБА_8 , в результаті яких загинуло двоє неповнолітніх осіб, в тому числі і його син, шестеро осіб отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості. Враховано судом також думку потерпілих та особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується позитивно, має незадовільний стан здоров`я. Під час апеляційного розгляду обвинувачений продовжував відшкодовувати потерпілим спричинену шкоду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обрання ОСОБА_8 найсуворішого виду покарання однак не в максимальних межах санкції ст. 287 КК України. Вид та розмір призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі, на думку колегії суддів, відповідає особі обвинуваченого та вчиненому. Застосування інституту звільнення від відбування покарання у даному випадку, з урахуванням злочинних наслідків, на думку колегії суддів, не сприятиме досягненню мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, а тому підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, згідно ст. 75 КК України, відсутні.
При цьому колегія суддів вважає, що відсутня доцільність у призначенні ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, оскільки вчинений ним злочин не пов`язаний з наявністю у нього вказаного права.
Порушень вимог кримінального процесуального закону в ході судового розгляду допущено не було.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає порушень вимог закону України про кримінальну відповідальність під час призначення ОСОБА_8 покарання, а тому вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2020 року щодо останнього підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_21 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст. 287 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Судді:

________________ __________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1371/2021 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
№ 373/710/19
Категорія КК: ст. 287 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_21 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст. 287 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголосити 03 серпня 2021 року о 10 годині 30 хвилин.

Судді:

________________ __________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4