Справа №295/6084/21
УХВАЛА
Іменем України

07.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно- дострокове звільнення,

встановив:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник ДУ «ЖВК (№4)» просив проводити судове засідання без його участі, при вирішенні питання по суті заяви поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення, зокрема мав 8 стягнень та лише з 2020 року змінив поведінку на кращу.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2014 за ч. 2 ст. 186, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 3 роки. Вирок набрав законної сили 07.03.2014 року.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.02.2017 року, ОСОБА_3 направлено для відбуття призначеного йому покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2014 року.

Початок строку: 02.02.2017. Кінець строку: 02.02.2022.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 02.02.2017 року. За час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо порушень режиму тримання не допускав стягнень, заохочень не мав.

З 21.05.2017 року відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». За час перебування в установі допустив вісім порушень режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника колонії, з них один раз був поміщений в ДІЗО. В подальшому з жовтня 2019 року по квітень 2021 (перед звернення до суду із заявою про застосування до нього умовно-дострокового звільнення) мав три заохочення 21.10.2019, 10.01.2021 та 09.04.2021.

З огляду на характеристику засудженого від 26 червня 2020, ОСОБА_3 був не працевлаштований у зв`язку із небажанням працювати. Не завжди відповідально ставився до виконання робіт із благоустрою.
26.06.2020 на спільному засіданні комісії ДУ "ЖВК (№4)" та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі комісія прийшла до висновку, що засуджений не довів свого виправлення та відмовлено останньому у застосуванні ст. 81 КК України.

З огляду на характеристику засудженого від 07.07.2021, останній, на даний часпрацевлаштований в майстерні установи. До праці ставиться добре. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Завдання програми виконує в повному обсязі, читає релігійну літературу, відвідує релігійні зібрання. Підтримує стосунки із матір`ю та знайомими. Вину у скоєному злочині визнає. За вироком суду позову не має.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, враховуючи, нестабільність поведінки засудженого, який в 2019 працевлаштовувався, в 2020 не працював через небажання, в 2021 знову став працювати, суд приходить до висновку, що стверджувати про виправлення ОСОБА_3 на підставі його поведінки та ставлення до праці передчасно, а тому відмовляє у задоволенні заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1