ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/1159/20 Номер провадження 11-кп/814/422/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 на ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 30 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого вироками Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

відмовлено в задоволенні клопотання начальника Козельщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування покарання за наявності кількох вироків.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що питання про визначення остаточного покарання може бути вирішено виключно вироком суду під час розгляду кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нове рішення, яким задовольнити клопотання начальника Козельщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, на підставі ч.4 ст.70 КК України поглинути менш суворе покарання, призначене вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року більш суворим, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року, та визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

При цьому зазначає, що можливість застосування положень ч.4 ст.70 КК України під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків передбачена положеннями п.11 ч.1 ст.537 КПК України.

Разом з тим, відмова суду у застосуванні ч.4 ст.70 КК України, з огляду на наявність щодо ОСОБА_8 двох вироків суду, в даному випадку спричиняє правову невизначеність під час подальшого їх виконання та призначення покарання у разі вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 та п.2 ч.2 ст.539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з роз`ясненнями в пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироками Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року за ч.3 ст.185, ст.75 КК України на 3 роки позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
При цьому злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, за який ОСОБА_8 засуджений вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року, вчинений до ухвалення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року.
За таких обставин висновки суду про неможливість застосувати покарання при наявності декількох вироків суперечать наведеним вимогам закону.
Враховуючи наведене, при визначенні порядку застосування покарання, колегія суддів вважає за необхідне, застосувавши правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачені ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року більш суворим, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки на підставі ст.75 КК України, поклавши певні обов`язки, передбачені ст.76 цього Кодексу.
Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з ухваленням нового рішення про задоволення клопотання органу пробації, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418, 537 та 539 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Козельщинського районного суду Полтавської області від 30 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника Козельщинського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно ОСОБА_8 задовольнити.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2020 року більш суворим, призначеним вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11 вересня 2020 року, вважати ОСОБА_8 засудженим до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4