Провадження №11-кп/801/39/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

розглянув у відкритому судового засіданні в м. Вінниці провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019 р., яким

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт. Крижопіль Вінницької області,

громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу даних злочинів та виправдано.

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 8(вісім) років з конфіскацією усього належного йому майна;

- за ч.2 ст. 15, п. 6 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10(десять ) років з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією усього належного йому майна.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), ОСОБА_10 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зараховано у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 08.06.2017 року по дату набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави Україна витрати на проведення судових експертиз в розмірі 9139,34 ( дев`ять тисяч сто тридцять дев`ять) гривень 34 коп.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 107 841,14 гривень у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди, 7000 гривень за надання правової допомоги.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Вказаним вироком міського суду ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України у зв`язку із відсутністю в його діях складу даних злочинів та виправдано при наступних обставинах.

ОСОБА_10 01.06.2017 року близько 17.00. год., маючи намір з корисливих мотивів заволодіти майном ОСОБА_11 ,шляхом позбавлення останнього життя, під приводом здійснення валютної операції, а саме обміну 3000.00 доларів США на гривні, запропонував йому зустрітись поблизу новобудови «Авалон» в районі перехресть вулиць Костянтиновича та Шевченка у м. Вінниці.

До обумовленого місця зустрічі ОСОБА_11 приїхав на автомобілі марки «Honda CR-V», синього кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , що належить його матері ОСОБА_13 . Після того, як ОСОБА_11 зупинив вищевказаний автомобіль, ОСОБА_10 сів до салону автомобіля на переднє пасажирське сидіння та розпочав із ним спілкування з приводу проведення обміну валюти.

В ході розмови ОСОБА_11 передав ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 80 000,00 грн. для їх перерахунку, з метою проведення валютної операції, про яку вони раніше домовились. У цей час ОСОБА_10 , з метою протиправного заволодіння майном ОСОБА_11 , а саме грошовими коштами в сумі 80 000,00 грн., вчинив розбійний напад на останнього із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Обвинувачений схопив ОСОБА_11 за шию, нахилив його та притягнув до себе, а в подальшому колюче-ріжучим предметом невстановленого походження умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, розуміючи та передбачаючи настання загрозливих для життя ОСОБА_11 наслідків у виді його смерті та бажаючи настання саме таких наслідків, наніс 2 удари в область живота потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 745 від 17.07.2017 року, внаслідок дій ОСОБА_10 потерпілий ОСОБА_11 отримав наступні тілесні ушкодження: проникаючу колото-різану рану живота праворуч з пошкодженням по ходу ранового каналу великого чепця і внутрішньо-черевною кровотечею, яка відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя в момент заподіяння, а також непроникаючу колото-різану рану м`яких стінок живота праворуч, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я.

В подальшому, хоча ОСОБА_10 вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_11 зумів вирватись та вискочити з салону автомобіля і почав тікати у напрямку будинку № 7 по вул. Шевченка у м. Вінниці.

ОСОБА_10 в цей час пересів на водійське сидіння за кермо автомобіля марки «Honda CR-V», синього кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , завів двигун та почав рухатись у напрямку ОСОБА_11 , який продовжував тікати. Згодом ОСОБА_10 розвернув автомобіль та поїхав у напрямку вулиці Костянтиновича у м. Вінниці, залишивши місце скоєння злочину.

Таким чином ОСОБА_10 заволодів належним потерпілому ОСОБА_11 майном, а саме грошовими коштами в розмірі 80 000,00 грн., двома мобільними телефонами «Iphone 5S» та «Iphone 4S 16 Гб», які перебували у салоні автомобіля та вартість яких згідно висновку експерта № 4128/4129/17-21 становить відповідно 7531,00 грн. та 1586,20 грн., а також автомобілем марки «Honda CR-V», синього кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , який перебував у його користування та належав його матері.

В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В решті вирок залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок та всі ухвали винесені судом від 25.04.2019р. та ухвалити вирок, яким повністю виправдати його за всіма пунктами обвинувачення та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Свої вимоги ОСОБА_10 мотивує тим, що справа незаконно розглядалась судом присяжних, так як в даному випадку був замах на злочин, а тому не передбачало покарання у виді довічного позбавлення волі. Також вважає, що висновки експерта № 396Д від 07.06.2017р. та № 209 від 17.06.2017 не підтверджують його винуватість, взято безпідставно доказ його вини протокол огляду предмету від 09.06.2017р. мобільного телефону та перегляд дзвінків і листування додатку «Viber»,так як не досліджувався безпосередньо в ході процесу, покази потерпілого та свідків мають розбіжності, та жоден доказ на який посилається суд у вироку не доводить його причетність до вчинення злочину, а також суд незаконно обрав йому запобіжний захід у виді утримання під вартою та продовжував його строк.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати вирок, а кримінальне провадження закрити, оскільки у справі не доведена жодна обставина, яка вказана у вироку, не існує жодної презумпції, які були б тісно пов`язані між собою, і в сукупності свідчили про наявність в діянні складу кримінального правопорушення.

Також зазначає, що основним доказом у справі є лише свідчення потерпілого, які суперечать одне одному, однак самі по собі вони не є достовірним доказом, так як підлягають ретельній перевірці та доказуванню. Крім того, справа неповинна була розглядатись судом присяжних, так як не можна було застосувати покарання у виді довічного позбавлення волі, судом не було взято до уваги розбіжності та суперечності, оскільки не досліджувались в суді, кваліфікація дій за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України визначена неправильно, так як суд не навів жодного доказу на умисел обвинуваченого на убивство потерпілого та факт заволодіння коштами в розмірі 80000 грн.

Потерпілий ОСОБА_11 в запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 просить залишити їхні апеляційні скарги без задоволення, а вирок залишити без змін, оскільки висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та є законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 ; думку обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_9 ,які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали свої апеляційні скарги; думку потерпілого, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 , виконавши вимоги ч.3 ст. 404 КПК України ,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити повністю, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 слід залишити без задоволення.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, кваліфікуючою ознакою якого є умисне вбивство з корисливих мотивів - є правильною.

Вина ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України підтверджена наступними доказами, яким суд першої інстанції дав вірну юридично правову рцінку , а саме :

-поясненнями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_11 від 02.06.2017, згідно якої приблизно о 17.00 год. 01.06.2017 ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниці, незаконно заволодів автомобілем марки «Honda» моделі «CRV» потерпілого ОСОБА_11 , нанісши останньому при цьому два удари колючим предметом в область живота;

-протоколом огляду місця події від 01.06.2017 з ілюстрованими таблицями, відповідно до якого проведено огляд місця події, а саме проїзна частина дороги від вул. Шевченка, 2а, м. Вінниці до вул. Шевченка, 7, м. Вінниці. Під час огляду встановлено, що з лівої сторони дороги у напрямку до вул. Костянтиновича, м. Вінниці розміщений багатоповерховий будинок №5а по вул. Шевченка, який тягнеться до вул. Костянтиновича м. Вінниці. Між будинками №5а та 2а по вул. Шевченка в м. Вінниці, на узбіччі дороги у напрямку до вул. Хмельницьке шосе, розміщений автомобіль марки «Мерседес» моделі «С80» темного синього кольору. Між вул. Шевченко, 2а та вул. Костянтиновича в м. Вінниці розміщений недобудований будинок ЖК «Авалон-5». На відстані 200 м. від вищевказаного автомобіля «Мерседес» знаходиться перехрестя вулиць Шевченка та Костянтиновича м. Вінниці. За вищевказаним перехрестям по вул. Шевченка у напрямку вул. Келецької, м. Вінниці з лівої сторони знаходиться будинок №7 з правої сторони будинок №6.

-протоколом огляду місця події від 01.06.2017 з ілюстрованими таблицями, відповідно до якого об`єктом огляду місця події є громадська стоянка автомобілів, поблизу салону краси «Гламур», за адресою: м. Гнівань, вул. Соборна, 54. Між будинками №54 по вул. Соборній в м. Гнівань та проїзною частиною дороги, на вищевказаній стоянці стоїть автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-синього кольору. На водійських дверцятах з зовнішньої сторони автомобіля виявлено три сліди папілярних узорів, які в подальшому були вилучені. В салоні автомобіля на кермі було знято змиви потожирової речовини, які були вилучені. На поверхні перемикача коробки передач було виявлено запаховий слід, який в подальшому був вилучений. На поверхні водійського сидіння, на підголов`ї було виявлено та вилучено мікрооб`єкти. В замку запалювання автомобіля було виявлено та вилучено брилок сигналізації разом з ключем запалення. На передньому пасажирському сидінні були виявлено шкіряний гаманець коричневого кольору. У даному гаманці виявлено грошові кошти, а саме: чотири паперові купюри номіналом по 1 долару США кожна, одна купюра номіналом 100 доларів США, дві купюри номіналом по п`ятсот гривень кожна, одинадцять купюр номіналом по 200 гривень кожна. Вищевказаний гаманець разом з грошима був вилучений та поміщений до спец. пакету. Автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , був вилучений, опечатаний та поміщений на штрафний майданчик «Вінниця-Інформ-Ресурси»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.06.2017 та довідки до протоколу, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав на фотознімку №3 особу чоловічої статі, яка 01.06.2017 приблизно о 17.00 год., перебуваючи по вул. Шевченка, м. Вінниці незаконно заволодів його автомобілем марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 з поєднанням насильства, небезпечним для життя останнього. На фото №3 зображений ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.06.2017 та довідки до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнала на фотознімку №2 особу, яка сідала в автомобіль марки темно синього кольору, оскільки бачила особу з відстані близько 10 метрів. На фото №2 зображений ОСОБА_10 ;

-випискою № 12597 від 01.06.2017 Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Вінниці, згідно якої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , госпіталізовано з діагнозом «Проникаюче ножове поранення живота»;

-висновком експерта судової дактилоскопічної експертизи № 396-Д від 07.06.2017 з фото таблицями, згідно якої, сліди пальців рук розмірами: 8х9 мм, 12х16 мм, які вилучені 01.06.2017 при огляді автомобіля марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Соборна, 54 м. Гнівань придатні для ідентифікації особи. Слід пальця руки розмірами 12х17 мм непридатний для ідентифікації особи;

-висновком експерта за результатами проведення судової біологічної експертизи №163 від 23.06.2017 з додатками, згідно якого зразок запаху, наданий на дослідження, вилучений при огляді події з поверхні ручки перемикання передач авто не придатний для ідентифікації;

-протоколом огляду місця події від 08.06.017 з додатками у вигляді фото та відео зйомки, згідно якого проведено огляд приміщення готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . При огляді приміщення готельного номеру, в кімнаті на ліжку виявлено та вилучено куртку сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, в кишенях якої виявлено посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_10 , зв`язка ключів на кільці в кількості 2 шт. та магнітний чіп синьо-білого кольору;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.07.2017 за участю потерпілого, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що 31.05.2017 року до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_10 , з яким потерпілий досить часто проводив валютні операції, та повідомив, що йому потрібно поміняти приблизно 1500 3000 доларів США. Потерпілий повідомив, що на даний час у нього немає такої суми коштів в гривні. Попросив зателефонувати вранці. 01.06.2017 приблизно о 10.00 год. до потерпілого зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що йому потрібно обміняти на гривні 3000 доларів США. На пропозицію потерпілого зустрітись поблизу універмагу обвинувачений заперечив, просив зустрітись біля ЖК «Авалон». Приїхавши на місце зустрічі в салон автомобіля до потерпілого сів ОСОБА_10 , при цьому останній постійно дивився по сторонам. В автомобілі ОСОБА_10 повідомив, що грошові кошти в доларах йому не передали, мають підвезти. ОСОБА_10 просив потерпілого під`їхати пізніше. При цьому повідомив, що в ЖК «Авалон» він купує квартиру та йому потрібно внести кошти. Потім потерпілий поїхав, домовившись що ОСОБА_10 зателефонує, як буде готовий здійснити обмін валюти. Приблизно о 14.00 год. того ж дня, після дзвінка ОСОБА_10 з проханням про обмін, потерпілий пішов до відділення банку «RWS bank», де в ячейці залишав кошти, взяв з собою 80 000 грн.: 4 пачки по 100 купюр номіналом по 200 грн., які поклав до чорного пакету. По приїзду на місце зустрічі з ОСОБА_10 , останній сім до автомобіля та попросив закрити вікно. До того як ОСОБА_10 сів в автомобіль, він палив сигарету на вулиці та потерпілий помітив дівчину з дитячою коляскою. В салоні авто потерпілий порахував курс на калькуляторі та поклав на ноги Володимиру 80 000 гривень для перерахунку. В цей час ОСОБА_10 лівою рукою схопив потерпілого за шию та потягнув на себе, правою рукою дістав з кишені якийсь предмет та наніс ОСОБА_11 2 удари. Коли потерпілий побачив, що сильно тече кров він намагався втекти з автомобіля та ОСОБА_10 тримав ОСОБА_11 за руку не даючи змоги втекти. Проте потерпілий відштовхнувши ногою ОСОБА_10 випав з автомобіля та почав тікати до перехрестя де були люди. Коли стояв біля людей потерпілий побачив, що ОСОБА_10 на автомобілі ОСОБА_11 їде на нього, останній відійшов з дороги. В подальшому ОСОБА_10 розвернувши автомобіль, поїхав у невідомому напрямку;

-протоколом огляду предмету від 09.06.2017, згідно якого предметом огляду являється: мобільний телефон марки «HТC 310» синьо-чорного кольорів ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператору «лайф». При огляді мобільного телефону, а саме перегляду дзвінків, які з нього здійснювались, останній дзвінок був здійснений 08.06.2017 о 09.14 год. на спец. лінію 102. При перегляді переписки у додатку «Вайбер» встановлено, що ОСОБА_10 спілкувався з адвокатом ОСОБА_24 . Опис спілкування наступний: « А: Владимир здраствуйте. Я адвокат ОСОБА_25 . От ОСОБА_26 . Я так понял. Вы желаете сдаться властям?; О: Да! Здраствуйте как мне єто правильно сделать; А: - тогда, приходите к райотделу полиции. По дороге наберите «102» и чётко скажите я такой-то, совершил преступление и иду сдаваться к отделению полиции; О: я в Вапнярке; А: - так и говорите я совершил преступление в Виннице, сейчас в Вапнярке, иду к вам к райотделу сдаваться, какой у вас адрес -вызовы по 102 фиксируются; О: - хорошо спасибо у меня телефон садится; А:когда Вас встретят у райотдела, скажите, что желаете давать показания при адвокате в Виннице.» Закінчення переписки.;

-висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №745 від 17.07.2017, згідно якого встановлено, що на підстав даних судово-медичного обстеження ОСОБА_11 , 1988р.н., вивчивши «Медичну карту стаціонарного хворого» №5734 МКЛ ШМД м. Вінниці на його ім`я, беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження № 0002690 від 02.06.2017, «за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 187 КК України» експерт прийшов до наступних висновків:

1. У ОСОБА_11 під час лікування у МКЛ ШМД м. Вінниці в період з 01.06.17 по 13.06.17 були виявлені тілесні ушкодження: дві колото-різаних рани живота справа (в ділянці правого підребер`я по передній пахвинній лінії) - одна проникаюча до черевної порожнини рана з пошкодженням великого чіпця і внутрішнє-черевною кровотечею, інша - непроникаюча рана м`яких тканин стінки живота.

2. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 виникли від дії предмету (предметів), що має колюче-ріжучі властивості, по давності утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи і у матеріалах кримінального провадження - 01.06.2017, за ступенем тяжкості належать:

- проникаюча колото-різана живота справа з пошкодженням, по ходу ранового каналу, великого чіпця і внутрішнє-черевною кровотечею - до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя в момент заподіяння (п.2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.);

- непроникаюча колото-різана рана м`яких стінки живота справа - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.).

3. Характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 свідчать про дві дії колюче-ріжучого предмету (предметів), з прикладанням сили в ділянку правого підребер`я, що за механізмом не суперечить обставинам, відображеним у матеріалах кримінального провадження у протоколах допитів ОСОБА_11 від 01.06.17 і від 02.06.17.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно дав оцінку вказаним доказам щодо винуватості ОСОБА_10 у вчиненні вказаних злочинів з точку зору їх належності та допустимості в іх сукупності.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, є слушними доводи прокурора у тому, що суд першої інстанції припустився помилки, визнавши обвинуваченого ОСОБА_10 невинуватим у вчиненні злочині передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, виправдавши його, з огляду на наступне .

Колегія суддів бере до уваги постанову колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03.06.2020 року, якою ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14.08.2019 року щодо ОСОБА_10 , скасовано і призначено новий судовий розгляд в суді апеляційної інстанції через необхідність ретельної перевірки доводів, зазначених в апеляційних скаргах, перевірки доводів прокурора про намір ОСОБА_10 заволодіння автомобілем потерпілого, вчинення крадіжки мобільних телефонів потерпілого з автомобіля, перевірки доводів захисника про відсутність у ОСОБА_10 умислу на вбивство потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України із точки зору їх належності, допустимості достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає, що таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався та прийняв рішення, яке вимогам закону не відповідає, з огляду на наступне.

Виправдовуючи ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.289 КК України,суд у вироку вказав недоведеність вчинення ним кримінальних правопорушень.

Мотивуючи рішення, виходив із того, що дії обвинуваченого ОСОБА_10 по заволодінню автомобілем марки «Honda CR-V», синього кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , слід було кваліфікувати за ч. 3 ст. 289 КК України, оскільки заволодіння обвинуваченим даним транспортним засобом стало можливе лише внаслідок попереднього нанесення ним ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що були кваліфіковані як закінчений замах на убивство з корисливих мотивів, при цьому не є основоположним визначення моменту виникнення у обвинуваченого умислу на заволодіння транспортним засобом до початку чи під час вчинення цього злочину.

Щодо виправдання ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185 КК України, то суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що 01.06.2017 року під час вчинення ОСОБА_10 закінченого замаху на вбивство з корисливих мотивів та нападу, з метою заволодіння майном потерпілого, який поєднаний з нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, в ході яких обвинувачений незаконно заволодів автомобілем, він умисно, з корисливих мотивів заволодів належними ОСОБА_11 двома мобільними телефонами «Iphone 5S» та «Iphone 4S 16 Гб», які перебували у салоні автомобіля та вартість яких згідно висновку експерта № 4128/4129/17-21 становить відповідно 7531,00 грн. та 1586,20 грн., розпорядившись в подальшому привласненим на власний розсуд. Суд враховуючи, що з суб`єктивної сторони крадіжка вчинюється з прямим умислом і є злочином корисливим, при цьому винний усвідомлює, що він обертає майно на свою користь таємним від сторонніх осіб способом, бажає таких наслідків, керуючись при цьому корисливим мотивом. Відтак суд прийшов до переконання про необхідність виправдання ОСОБА_10 за частиною 2 ст. 185 КК України за відсутністю в його діях складу даного злочину, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_10 під час незаконного заволодіння транспортним засобом та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , фактично заволодів всіма іншими речами, які знаходились у салоні автомобіля, не маючи при цьому ніякого умислу на вчинення крадіжки.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_10 відсутній склад злочині, передбачених ч. 1 статті 289, ч. 2 статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема Європейський Суд суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не в повній мірі , з огляду на таке.

Приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, на підставі п. 1 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку із недоведенням вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується, суд першої інстанції у вироку не повністю проаналізував та не надав належної юридичної оцінки зібраним доказам для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України, суд першої інстанції послався на недоведеність стороною обвинувачення доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого, з чим апеляційний суд погодитися не може.

Судова колегія, дослідивши надані сторонами докази, на виконання вимог ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням прокурора та сторони захисту, безпосередньо допитала у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , який підтвердив, що його автомобілем та іншим майном, яке знаходилось у салоні автомобіля, ОСОБА_10 заволодів після того, як він після нападу на нього ОСОБА_10 вибіг з автомобіля та почав тікати оскільки були больові відчуття та часткова втрата свідомості. Вказаний автомобіль ОСОБА_10 в подальшому покинув на узбіччі у м. Гнівань. Із салону автомобіля викрав грошові кошти та мобільні телефони.

Із пояснень свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . ОСОБА_18 вбачається, що вони на власні очі бачили момент коли потерпілий вискочив з автомобіля, після чого автомобіль розвернувся та рушив за ним, а потім, коли потерпілий добіг до групи людей, автомобіль ще раз розвернувся та поїхав у невідомому напрямку. Судова колегія вважає, що покази свідків узгоджуються між собою, не суперечать іншими дослідженим доказам, в тому числі і показанням потерпілого, які викладені у вироку та зміст яких він підтвердив у Апеляційному суді. Підстав вважати, що ці свідки обмовляють обвинуваченого, немає, оскільки вони не знайомі ні з потерпілим, ні з обвинуваченим, доказів таких обставин ні міському, ні апеляційному суду не надано, а виключно лише заперечення обвинуваченого.

Із протоколу огляду місця події від 01.06.2017 вбачається, що автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився на стоянці автомобілів, поблизу салону краси «Гламур», за адресою: м. Гнівань, вул. Соборна, 54. Між будинками №54 по вул. Соборній в м. Гнівань та проїзною частиною дороги.

Апеляційний суд вважає, що у ОСОБА_10 був умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 шляхом розбійного нападу на останнього із заподіянням йому смерті. Вчинивши всі дії, які вважав за потрібне для доведення вказаного умислу до кінця та не отримавши бажаного результату, а саме смерть потерпілого не настала, у ОСОБА_10 виник умисел на заволодіння транспортним засобом потерпілого, після чого, скориставшись тим, що потерпілий залишив транспортний засіб, залишивши при цьому ключ в замку запалення, незаконно заволодів їм, шляхом заведення двигуна, перемістивши його в подальшому в просторі з місця знаходження і після того, як помітив групу людей, вжив заходів для швидкого залишення місця події. Після незаконного заволодіння автомобілем потерпілого, у ОСОБА_10 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільних телефонів та грошей, які знаходились у салоні автомобіля.

Колегія суддів вважає, що висновки суду, викладені у вироку в частині виправдовування, не відповідають фактичним обставинам провадження і така невідповідність істотно вплинула на правильність вирішення питання про невинуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, а тому є підставою для скасування виправдувального вироку в частині, як необґрунтованого та ухвалення нового вироку з підстав, що передбачені ст. 407 ч.1 п.3, 409 ч.1 п.2, 411, 420 КПК України.

Із показань ОСОБА_10 вбачається, що вину у вчиненні злочинів він не визнає.

Апеляційний суд вважає, що такі показання обвинуваченого є способом його захисту, оскільки спростовуються доказами, які досліджені безпосередньо під час апеляційного розгляду та у сукупності доводять вину ОСОБА_10 .

Крім того, вина обвинуваченого доводиться в повному обємі в своїй сукупності іншими доказами, дослідженими безпосередньо в суді апеляційної інстанціі на виконання вимог ч.3 ст. 404 КПК України,за клопотанням прокурора та сторони захисту, а саме :

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_11 від 02.06.2017, згідно якої приблизно о 17.00 год. 01.06.2017 ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Шевченка, 7 у м. Вінниці, незаконно заволодів автомобілем марки «Honda» моделі «CRV» потерпілого ОСОБА_11 , нанісши останньому при цьому два удари колючим предметом в область живота;

-- протоколом огляду місця події від 01.06.2017 з ілюстрованими таблицями, відповідно до якого проведено огляд місця події, а саме проїзна частина дороги від вул. Шевченка, 2а, м. Вінниці до вул. Шевченка, 7, м. Вінниці. Під час огляду встановлено, що з лівої сторони дороги у напрямку до вул. Костянтиновича, м. Вінниці розміщений багатоповерховий будинок №5а по вул. Шевченка, який тягнеться до вул. Костянтиновича м. Вінниці. Між будинками №5а та 2а по вул. Шевченка в м. Вінниці, на узбіччі дороги у напрямку до вул. Хмельницьке шосе, розміщений автомобіль марки «Мерседес» моделі «С80» темного синього кольору. Між вул. Шевченко, 2а та вул. Костянтиновича в м. Вінниці розміщений недобудований будинок ЖК «Авалон-5». На відстані 200 м. від вищевказаного автомобіля «Мерседес» знаходиться перехрестя вулиць Шевченка та Костянтиновича м. Вінниці. За вищевказаним перехрестям по вул. Шевченка у напрямку вул. Келецької, м. Вінниці з лівої сторони знаходиться будинок №7 з правої сторони будинок №6;

-протоколом огляду місця події від 01.06.2017 з ілюстрованими таблицями, відповідно до якого об`єктом огляду місця події є громадська стоянка автомобілів, поблизу салону краси «Гламур», за адресою: м. Гнівань, вул. Соборна, 54. Між будинками №54 по вул. Соборній в м. Гнівань та проїзною частиною дороги, на вищевказаній стоянці стоїть автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , темно-синього кольору. На водійських дверцятах з зовнішньої сторони автомобіля виявлено три сліди папілярних узорів, які в подальшому були вилучені. В салоні автомобіля на кермі було знято змиви потожирової речовини, які були вилучені. На поверхні перемикача коробки передач було виявлено запаховий слід, який в подальшому був вилучений. На поверхні водійського сидіння, на підголов`ї було виявлено та вилучено мікрооб`єкти. В замку запалювання автомобіля було виявлено та вилучено брилок сигналізації разом з ключем запалення. На передньому пасажирському сидінні були виявлено шкіряний гаманець коричневого кольору.У даному гаманці виявлено грошові кошти, а саме: чотири паперові купюри номіналом по 1 долару США кожна, одна купюра номіналом 100 доларів США, дві купюри номіналом по п`ятсот гривень кожна, одинадцять купюр номіналом по 200 гривень кожна. Вищевказаний гаманець разом з грошима був вилучений та поміщений до спец. пакету. Автомобіль марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 , був вилучений, опечатаний та поміщений на штрафний майданчик «Вінниця-Інформ-Ресурси»;

-протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 02.06.2017 та довідки до протоколу, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав на фотознімку №3 особу чоловічої статі, яка 01.06.2017 приблизно о 17.00 год., перебуваючи по вул. Шевченка, 7м. Вінниці незаконно заволодів його автомобілем марки «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_1 з поєднанням насильства, небезпечним для життя останнього. На фото №3 зображений ОСОБА_10 ;

-висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи №745 від 17.07.2017, згідно якого встановлено, що на підстав даних судово-медичного обстеження ОСОБА_11 , 1988р.н., вивчивши «Медичну карту стаціонарного хворого» №5734 МКЛ ШМД м. Вінниці на його ім`я, беручи до уваги дані матеріалів кримінального провадження № 0002690 від 02.06.2017, «за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 187 КК України» експерт прийшов до наступних висновків:

-1. У ОСОБА_11 під час лікування у МКЛ ШМД м. Вінниці в період з 01.06.17 по 13.06.17 були виявлені тілесні ушкодження: дві колото-різаних рани живота справа (в ділянці правого підребір`я по передній пахвинній лінії) - одна проникаюча до черевної порожнини рана з пошкодженням великого чіпця і внутрішнє-черевною кровотечею, інша - непроникаюча рана м`яких тканин стінки живота;

-2. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_11 виникли від дії предмету (предметів), що має колюче-ріжучі властивості, по давності утворення відповідають терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи і у матеріалах кримінального провадження - 01.06.2017, за ступенем тяжкості належать;

-- проникаюча колото-різана живота справа з пошкодженням, по ходу ранового каналу, великого чіпця і внутрішнє-черевною кровотечею - до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечна для життя в момент заподіяння (п.2.1.3. «к» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.);

-- непроникаюча колото-різана рана м`яких стінки живота справа - до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», 1995р.);

-3. характер і локалізація виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 свідчать про дві дії колюче-ріжучого предмету (предметів), з прикладанням сили в ділянку правого підребер`я, що за механізмом не суперечить обставинам, відображеним у матеріалах кримінального провадження у протоколах допитів ОСОБА_11 від 01.06.17 і від 02.06.17;

Після дослідження доказів учасники судового розгляду виказали свою думку з приводу зазначених доказів. Після дослідження цих доказів сумніватись в допустимості та належності їх у апеляційного суду підстав не має .

Суд першої інстанції у вироку вказав, що ОСОБА_10 під час незаконного заволодіння транспортним засобом та грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , фактично заволодів всіма іншими речами, які знаходились у салоні автомобіля, не маючи при цьому ніякого умислу на вчинення крадіжки.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками та вважає, що умисел на крадіжку у ОСОБА_10 виник після скоєння розбійного нападу та незаконного заволодіння автомобілем.

Зазначені вище докази є достатніми для висновку про те, що винуватість ОСОБА_10 у таємного викрадені чужого майна (крадіжки) доводиться, а висновки міського суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам провадження та є підставою для скасування виправдувального вироку із ухваленням нового - обвинувального та задоволення апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 посилається на незаконний склад суду за участю присяжних, проте судом застосовано ч. 3 ст. 31 КПК України власне за проханням обвинуваченого та захисника.

Судом відповідно до норм КПК були розглянуті заявлені відводи присяжному та головуючому та відмовлено у їх задоволенні.Мотивація прийнятих рішень не дає підстав вважати, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості, а тому дані обставини не можуть слугувати підставою для скасування вироку і призначення нового розгляду.

Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що основним доказом у справі є лише свідчення потерпілого, які суперечать одне одному, однак самі по собі вони не є достовірним доказом, так як підлягають ретельній перевірці та доказуванню, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки показання потерпілого під час досудового розслідування та судового засідання в суді першої інстанції та апеляційної інстанції є послідовними та ідентичними.

Апеляційний суд не погоджується з тим, що висновок судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 слід визнати недопустимим доказом, так як медична карта на ім`я ОСОБА_11 не визнана речовим доказом і не мала відкриватись стороні захисту, оскільки даний висновок підготовлений експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність і зроблений не лише на підставі медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_11 , а в ході проведення експертизи був оглянутий сам ОСОБА_11 та матеріали кримінального провадження, на підставі яких експерт і зробив висновки про тяжкість тілесних ушкоджень, а захист не навів даних, які би ставили під сумнів вказані висновки.

В апеляційній скарзі захист посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки не доведено, що ОСОБА_10 був в автомобілі ОСОБА_11 , що останній мав при собі зазначену суму коштів, колючо - ріжучий предмет, яким завдав тілесні ушкодження та що ОСОБА_10 пропонував саме ОСОБА_11 обміняти долари на гривні і що ці кошти вибули з володіння потерпілого.

Разом з тим, дані твердження спростовуються показаннями потерпілого, який надавав незмінні покази, що саме ОСОБА_10 йому запропонував обміняти гривні на долари, вказав, де він буде його чекати, в районі новобудови, яка є малолюдною. ОСОБА_11 поза всяким сумнівом саме в автомобілі були заподіяні тілесні ушкодження, які характерні для колючо-ріжучого предмета і свідки, які проходили поруч бачили, що потерпілий вискочив з автомобіля та кричав, що його підрізали і бачили у нього пошкодження в районі живота та викликали швидку, при цьому, у потерпілого не було при собі будь-яких речей, які би свідчили, що кошти залишились у нього, в лікарні, куди було доставлено потерпілого, у нього не виявили коштів. Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 є очевидцями як потерпілий вибіг з автомобіля та кричав, що його підрізали.

Крім того, протокол огляду предмету від 13.06.2017, досліджений за клопотанням сторін, згідно якого предметом огляду є DVD-диск із записом з камер внутрішнього спостереження банку «RwSbank», що знаходиться по вул. Гоголя, 1 в м. Вінниці, підтверджує той факт, що 01.06.2017 о 16.39.32 год. до приміщення банку заходить ОСОБА_11 . О 16.39.35 ОСОБА_11 заходить до приміщення кабінету та зачиняє за собою двері. О 16.45.19 год. ОСОБА_11 , виходить з приміщення кабінету та заходить у прохід, що веде до банківських ячейок при цьому під правою пахвою тримає чорну сумку. О 16.47.40 гр. ОСОБА_11 виходить з проходу та підходить до столу при ньому не має сумки чорного кольору з якою він заходив до приміщення, а під лівою пахвою у нього знаходиться пакет чорного кольору. О 16.47.48 год. працівник банку надає ОСОБА_11 аркуш паперу та ОСОБА_11 робить ньому якийсь запис, після цього ОСОБА_11 о 16.48.06 год. з приміщення банку.

Посилання на недопустимість доказу впізнання за фотографіями з тих підстав, що відсутні докази походження фотографій, не спростовує того, що на одній із фото зафіксований ОСОБА_10 , якого опізнали.

Щодо проведення впізнання обвинуваченого ОСОБА_11 по фото, то захист ставить під сумнів лише з тих підстав, що потерпілий знав обвинуваченого, але на час проведення даної слідчої дії, обвинувачений ще не був затриманий, а тому проведення такого впізнання є процесуально виправданим.

Щодо зазначення в заяві про злочин про невідому особу, то потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що він особисто заяви не писав так як був в реанімаційному відділенні, поліцейським повідомив, що злочин відносно нього вчинив ОСОБА_27 , так як прізвище його не знав, а тому і поліцейські вказали про вчинення злочину невідомою особою.

Щодо відсутності у обвинуваченого умислу на вбивство, то потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що йому після вчинення злочину ОСОБА_10 стало відомо, що у нього було багато боргів і саме корисний мотив вірно встановлено судом, зважаючи на велику суму коштів, якою заволодів ОСОБА_10 та відсутність неприязних стосунків, що не заперечував ОСОБА_10 , а також на користь умислу на вчинення вбивства є та обставина, що ОСОБА_10 розумів, що може бути викритим, але не довів злочин з незалежних від нього причин, а не тому, що не бажав позбавити життя ОСОБА_11 .

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що у діях обвинуваченого наявний склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Мотиви апеляційного суду щодо призначення покарання.

Згідно вимог ст. ст. 50, 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини його вчинення та наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_10 судова колегія враховує, що вчинені ними злочини є тяжким, особливо тяжким та середнього ступеню тяжкості.

Раніше обвинувачений не судимий, на обліку лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обвинувачений не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, 2004 р.н.

Обставин, які пом`якшують покарання, обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено, вини у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_10 не визнав.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ національні суди застосовують практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Так,у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було отримано принципу «законності» і воно не було свавільним», та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Судова колегія вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із врахуванням викладених вище обставин, є необхідним і буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів відповідає вимогам Конституції України, ст.1 КК України , ст. 2 КПК України.

У зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, в силу вимог п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України судове рішення - вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019р. щодо ОСОБА_10 в частині виправдання обвинуваченого та невірного призначення покарання через м`якість покарання - підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , - залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2019р., щодо ОСОБА_10 скасувати в частині виправдання ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України, та у зв"язку із невідповідністю призначеного покарання внаслідок м`якості .

Постановити новий вирок.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 185КК України та призначити покарання:

-за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 2 ст. 15 п. 6 ч.2 ст. 115 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-за ч. 1 ст. 289 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_10 шляхом часткового складання призначених покарань у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_10 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі з 08.06.2017 року по дату набрання вироком законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом 3 (трьох) місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Копію вироку негайно вручити засудженому.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4