Єдиний унікальний номер 717/458/21
Номер провадження 1-кп/719/19/21
УХВАЛА
про відмову у закритті кримінального провадження

26 квітня 2021 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області, в режимі відеоконференції клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000103 від 10.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року із Чернівецького апеляційного суду в Новодністровський міський суд Чернівецької області надійшло клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000103 від 10.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в останньому, вважає, що проведено всі необхідні та можливі слідчі дії для встановлення винної особи, однак таку встановити не виявилося за можливе, а тому просить клопотання задоволити.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_4 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про судове засідання, що підтверджується матеріалами справи.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо проведення судового засідання у відсутності потерпілої, звернув увагу, що в матеріалах кримінального провадження містяться заяви останньої, в яких потерпіла висловила свою позицію щодо клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Враховуючи обставини справи та позицію прокурора, суд постановив проводити розгляд справи за наявної явки учасників судового провадження.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 09 березня 2016 року до Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з заявою звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , яка повідомила, що 07 березня 2016 року до неї на її мобільний номер телефону НОМЕР_1 зателефонувала невідома особа з мобільного номеру телефону НОМЕР_2 , яка представилася працівником «ПриватБанк», та шляхом обману і зловживанням довірою, під приводом переоформлення номерів карток, заволоділа її грошима в сумі 7000,00 грн. Попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування була допитана потерпіла ОСОБА_4 ; слідчий за погодженням з прокурором неодноразово звертався із клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів, за результатами розгляду яких було постановлено ухвали про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ «Київстар».

Так, слідчому було надано інформацію по абонентському мобільному номеру НОМЕР_3 , на який було перераховано кошти потерпілої в сумі 7000, 00 грн., а також про те, що в подальшому було здійснено перерахування цих грошових коштів на інші два абонентські мобільні номери НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . При цьому, встановити власника телефонного номеру НОМЕР_3 не має можливості, оскільки телекомунікаційні послуги надаються знеособлено на умовах передплаченого зв`язку.

Окрім того, слідчому було надано інформацію по абонентських мобільних номерах НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Однак, в матеріалах справи відсутні відомості щодо опрацювання вказаної інформації, в тому числі щодо можливості встановлення власника(-ів) таких телефонних номерів.

Більше того, не було вжито жодних заходів щодо встановлення особи, яка користувалася абонентським номером НОМЕР_6 , з якого було здійснено дзвінок потерпілій ОСОБА_4 , з метою встановлення місця знаходження зловмисника та проведення допиту.

При цьому, з травня 2019 року по березень 2021р. жодних слідчих дій не проводилося.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

В абз. 4 ч. 4 ст.284 КПК України вказано, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 ч.1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Враховуючи положення ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно п. 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 10.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, формально підпадає під дію ст. 284 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п. 2 ч.1 ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відноситься законність.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У ч. 5 ст. 9 КПК України зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У ч. 5 ст.38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 36, ч.ч. 1, 4 ст. 40, ч. 1 ст. 40-1 КПК України відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий (дізнавач), а прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений надавати письмові доручення та вказівки, які обов`язкові до виконання, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, приймати процесуальні рішення.

У ч. 2 ст. 28 КПК України визначено, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У ст. 91 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та зазначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Більше того, відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Приписами ч. 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема, шляхом доповнення ч. 1 ст.284 цього Кодексу п. 3-1, не звільняють слідчого, дізнавача та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, незважаючи на покладені обов`язки, ні прокурор, ні слідчий чи дізнавач не вжили всіх заходів, направлених на повне, об`єктивне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Органом досудового розслідування порушено розумні строки, в повному обсязі не зібрано достатніх доказів, які мають значення для встановлення всіх обставин справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення, а підхід до справи був формальним.

Враховуючи вищезазначене, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним, оскільки, як встановлено судом, під час досудового розслідування слідчим, дізнавачем та прокурором не були вжиті усі можливі заходи та проведені усі можливі слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, та з`ясування інших обставин, які мають значення для даного кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що можливість встановлення причетної до кримінального правопорушення особи вичерпана.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 25, 26, 28, 36, 38, 40, 40-1, 91-93, 283, 284, 325, 369-372, 375-376, 381, 392-395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дністровської окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000103 від 10.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: