Справа № 520/5195/17
Провадження № 1-кп/947/425/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_4 ,
за участю прокурорів ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси питання щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000069 від 16.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п. п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п. п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

1. Короткий виклад історії застосування та продовження міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження, а також обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення.
В провадженні колегії суддів Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження відносно обвинувачених ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п. 6,11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.15, п.п.6.11,12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.146, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146 та ч.4 ст. 189 КК України.
Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 04.01.2021 року.
29.12.2020 року ухвалою колегії суддів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено до 28.02.2021 року.
18.02.2021 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 18.04.2021 року.
07.04.2021 року ухвалою колегії суддів строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено до 07.06.2021 року.
До завершення строку перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, прокурором в рамках даного кримінального провадження було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

В обґрунтування такого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, ухилявся від явки в судові засіданні, тому є ризик того, що обвинувачений може вжити заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від суду, також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, оскільки під час судового провадження потерпілі, свідки та інші обвинувачені не допитані. Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на теперішній час Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

2. Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу підтримав в повному обсязі, звернувши увагу суду на те, що ризики по справі не зменшилися, та не змінились, ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Ухилявся від явки в судові засідання, може незаконно впливати на інших учасників кримінального правопорушення. Просить суд задовольнити клопотання та продовжити обвинуваченому запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 в судовому засіданні просила суд врахувати, що є ризики, які не зменшились. ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду, після направлення справи в суд, скоїв ще інше кримінальне правопорушення. Той факт, що судові засідання декілька разів відкладалися у зв`язку з не доставкою обвинуваченого в суд, так як останній відмовлявся їхати до суду, саме вказують на той факт, що перебуваючи під іншим запобіжним заходом обвинувачений зможе ухилятися від явки до судового засідання. Просить суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, просив суд врахувати, що ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, від суду не ухилявся, хворів. Потребує лікування. Має постійне місце проживання, просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора в якому прокурор не навів підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні підтримав думку адвоката ОСОБА_12 та просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інші захисники та обвинувачені підтримали думку адвоката ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що він від суду не ухилявся, з`являвся на всі засідання, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід.

3. Норми законодавства, якими керується колегія суддів при вирішенні заявленого клопотання.
Ч. ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч. 2 ст. 177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
П. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України - клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
4. Вирішення питання продовження існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.
4.1 Наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Колегія суддів зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, як і фактично, належним чином не регламентовано можливість надання колегією суддів правової оцінки її існуванню, по відношенню до особи, яка набула процесуального статусу обвинуваченого в рамках відповідного кримінального провадження.
При вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України), а також до існуючих вимог Кримінального процесуального кодексу України (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі SelahattinDemirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі IlgarMammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
За таких обставин, з огляду на фактичну стадію даного кримінального провадження, а саме стадію судового розгляду, наявність в рамках такого кримінального провадження складеного обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів, не надаючи правової оцінки винуватості/невинуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих на теперішній час йому кримінальних правопорушень, приходить до переконання, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, в рамках такого кримінального провадження обґрунтована підозра наявна.
При цьому, колегія суддів не вирішує питання винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , а лише, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 194 КПК України, надає правову оцінку існуванню в цілому, попри дійсну стадію кримінального провадження, обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, п.п. 6,11,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
4.2. Продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з ухвал колегії суддів Київського районного суду м. Одеси, при вирішенні питання обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів встановлено існування в рамках даного кримінального провадження ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При оцінці продовження існування вказаного ризику, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з замахом на умисне вбивство, тому будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що обвинувачений може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочини, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, ризик переховування від суду на теперішній час не зменшився та продовжує існувати.
Крім того, колегія суду бере до уваги той факт, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було постановлено ухвалу про його примусовий привід, а в подальшому, з огляду на факт переховування ОСОБА_6 від суду, було постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання, оскільки з 05.10.2020 року обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово не з`являвся в судові засідання.
Встановлені в своїй сукупності обставини, беззаперечно вказують про порушення під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та вчинення останнім дій, направлених на переховування від суду.
Кожна окремо з цих підстав не є вирішальною при оцінці ризику переховування, однак у своїй сукупності свідчать, що зазначений ризик продовжує мати місце і дотепер. Вищевикладене свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, відтак, колегія суддів приходить до переконання про продовження існування ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Щодо посилання прокурора в клопотання про існування ризиків впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання обрання та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів встановлено існування в рамках даного кримінального провадження тільки ризику у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, у зв`язку з чим, суд не вирішує питання щодо існування вказаних ризиків, оскільки прокурором не було доведено, що вказані ризики почали існувати.
4.3. Недостатність застосування в рамках даного кримінального провадження більш м`якого запобіжного заходу.
Колегія суддів враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового та судового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею/судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним/обвинуваченим такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею/судом повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного/обвинуваченого.
Суд також враховує сформовану практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
За фактичними обставинами даного кримінального провадження колегією суддів було встановлено продовження існування в рамках даного кримінального провадження в діях обвинуваченого ОСОБА_6 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді його можливого переховування від суду.
Колегією суддів було також встановлено неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження, яка спочатку виразилася у постановленні відносно нього ухвали про його примусовий привід, а в подальшому, в постановленні відносно нього ухвали про дозвіл на його затримання.
Викладені обставини, які на теперішній час спростовані не були, в сукупності з фактичними обставинами даного кримінального провадження, на думку колегії суддів свідчать, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на теперішній час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в свою чергу міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, є такою, яка спрямована в цілому на забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, а також відповідає фактичним обставинам даного кримінального провадження та особі обвинуваченого.
5. Висновки колегії суддів.
Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, фактичні обставини даного кримінального провадження, а також тяжкість інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_6 дій, колегія суддів приходить до переконання про наявність підстав для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 194, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на два місяці, тобто до 03.08.2021 року.
Ухвала про продовження дії запобіжного заходу, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3