Справа № 148/500/20
Провадження №1-кс/148/217/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 148/500/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні судді Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження№ 148/500/20по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 .
Вказана заява мотивована тим, що суддя Тульчинського районного суду ОСОБА_5 , 07.11.2019 у даній справі виносив ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору та за таких обставин і приймаючи до уваги положення частини 2 статті 76 КПК України, якою визначено недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Вважає, що у даному випадку суддя ОСОБА_5 не може бути неупередженим при розгляді кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд заяви про відвід за його та обвинуваченого ОСОБА_4 відсутності, заяву підтримують повністю.
Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_5 без участі захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 , заяву захисника ОСОБА_3 підтримують.
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча був своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи, відомостей про причину своєї неявки до суду не надав.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши заяву, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
Право учасників судового провадження на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За правилами ч.2 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Статтею п.4 ч.1 75 КПК України, визначено, що суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007.
Стаття 80 КПК України, визначає, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.
При цьому, в рішенні у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006, сказано: стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
За змістом пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановлені судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Згідно ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Європейський суд з прав людини вказує у своїх рішеннях про недопустимість повторної участі судді у розгляді справи, навіть якщо така заборона прямо не передбачена законодавством країни, щоби забезпечити право людини на справедливий суд.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Також, як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».
Згідно ч. 1, 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
Так, дослідивши матеріали кримінальне провадження № 148/500/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, встановлено, що 07.11.2019 суддя ОСОБА_5 у даній справі виносив ухвалу про повернення обвинувального акту прокурору, на даний час під час розгляду даної справи у судді ОСОБА_5 може бути сформована своя думка, щодо розгляду даної справи, що може викликати сумнів у його неупередженості та об`єктивності.
Відтак, виходячи з зазначеного, суд вважає, що заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 148/500/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.
На підставі викладеного і керуючись ст. 75, 76, 80 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 148/500/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.
Копію ухвали направити до відома учасникам кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1