Справа № 694/654/21 Провадження №1-кс/694/349/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.04.2021 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Звенигородка клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000190, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2021 року в провадження слідчого судді Звенигородського районного суду надійшло клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190 від 04.04.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про накладення арешту на одну рибальську сітку з полімерного матеріалу довжиною 70 м. та висотою 1,20 м., рибу карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці, які було вилучено 04.04.2021 під час огляду місця події по вул. Набережна біля домоволодіння№ 170 в с. Хлипнівка, Звенигородського району, Черкаської області, та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному проваджені, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що 04.04.2021 року близько о 05:30 ОСОБА_5 , в річці Гнилий Тікич, в адміністративних межах с. Хлипнівка по вул. Набережна Звенигородського району, Черкаської області, здійснив незаконний вилов риби, а саме карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці, за допомогою забороненого знаряддя вилову, а саме рибальської сітки у кількості однієї штуки.

Під час проведення огляду місця події, 04.04.2021, в період часу з 06.20 год. по 06.50 год., по вул. Набережна біля будинковолодіння №170 в с. Хлипнівка, Звенигородського району, Черкаської області, поряд автомобіля ВАЗ 2109 сірого кольору, ДНЗ НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено до Звенигородського РВП білий поліетиленовий мішок із вмістом рибальської сітки з полімерного матеріалу, довжиною 70 м. та висотою 1,20 м у кількості 1 одиниця, рибу карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці.

За вказаним фактом сектором дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, 04.04.2021 року було внесено відомості до ЄРДР за номером 0000190.

В ході досудового розслідування було встановлено, що вказана дана рибальська сітка з полімерного матеріалу довжиною 70 м. та 1,20 висотою, належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України.

Приймаючи до уваги, те що одна рибальська сітка з полімерного матеріалу довжиною 70 м. та висотою1,20 м., рибу карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці, які було вилучено в ході огляду місця події від 04.04.2021 до Звенигородського РВП ГУНП являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального проступку, виникає необхідність у накладені арешту на вище перераховане майно з метою збереження речових доказів та проведення необхідних для досудового розслідування експертиз.

У зв`язку із викладеним дізнавач вважає наявними підстави для арешту майна.

19.04.2021 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, якою подано вказане клопотання, подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у клопотанні зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був повідомленим належним чином.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі дізнавача та власника майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні сектору дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000190 від 04.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що 05.04.2021 року на підставі ст.98 КПК України дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та визначення їх місця зберігання, а саме: оглянуті під час проведення огляду місця події 04.04.2021 поліетиленовий мішок із вмістом рибальської сітки з полімерного матеріалу, довжиною 70 м. та висотою 1,20 м. у кількості 1 одиниця, рибу карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці -визнано у кримінальному провадженні №0000190 від 04.04.2021 речовим доказом.

До клопотання додано витяг з ЄРДР № 0000190 від 04.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, постанова про визнання речовими доказами від 05.04.2021 року, рапорт від 04.04.2021 року, протокол огляду місця події від 04.04.2021 року, поснення ОСОБА_5 від 04.04.2021 року, постанову про проведення експертизи від 08.04.2021.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1, п. 3 ч.2 ст.167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2, ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Необхідність арешту майна зумовлена достатністю підстав вважати, що сітка, відноситься до предмету вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. З метою збереження речових доказів та забезпечення проведення відповідних експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП доведено, що вказане майно, а саме сітка відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, тому дізнавач обґрунтовано просить накласти арешт на вилучені речі, однак на час проведення відповідних експертиз.

Разом з тим, вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст.167 КПК України, тому слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт та передати рибу власнику.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП про накладення арешту на майно підлягає задоволенню частково з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000190- задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 04.04.2021 року під час огляду місця події за адресою: вул. Набережна біля домоволодіння № 170 в с.Хлипнівка, Звенигородського району, Черкаської області, а саме: одну рибальську сітку з полімерного матеріалу довжиною 70 м. та висотою 1,20 м., рибу карася у кількості 1 одиниці, підляща у кількості 1 одиниці, які є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000190, з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання однієї рибальської сітки, яку було вилучено під час огляду місця події 04.04.2021 кімнату зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, вул.Благовісна,50.

Вилучену під час огляду місця події рибу: карась - 1 шт, підлящ - 1 шт. передати власнику ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1