Справа № 357/116/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.02.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0003209, внесеному 22.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який не має утриманців, офіційно не працевлаштованого, є учасником бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а під час судового провадження до суду надійшла угода про визнання винуватості.

Так встановлено, що положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і екстракту канабіс, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 за невстановлених обставин та часу помітив пластикову ємність з-під «кіндер сюрпризу», в середині якої знаходився металевий наперсток для куріння з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракт канабісу під водійське сидіння легкового автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він користувався та почав його незаконно перевозити у вищевказаному місці до 22.09.2020.

22.09.2020 приблизно о 21 год. 32 хв. перебуваючи неподалік будинку № 57 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області під час проведення працівниками поліції в присутності понятих огляду, дозвіл на проведення якого надано Білоцерківським міськрайонним судом Київської області в салоні легкового автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить батьку ОСОБА_3 , під водійським сидінням виявлено та вилучено ємність з під «кіндер сюрпризу» в середині якої знаходився металевий наперсток для куріння з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено екстракт канабісу, загальною вагою 0,388г., яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно зберігав та перевозив без мети збуту.

Крім цього статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто «амфетамін» включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства ОСОБА_3 вирішив придбати психотропну речовину амфетамін.

22.09.2020 приблизно о 12.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням мобільного терміналу, через всесвітню мережу «Інтернет» в одному з публічно доступних каналів месенджеру «Telegram» розмістив замовлення на придбання психотропної речовини - амфетамін на суму 7500 гривень.

В подальшому діючи за вказівками невстановленої особи з використанням всесвітньої мережі Інтернет та належного йому мобільного терміналу здійснив транзакцію по сплаті грошових коштів на електронний гаманець «EasyPay» в рахунок придбання психотропної речовини амфетамін.

В зазначений день ОСОБА_3 виконуючи вказівки невстановленої особи на автомобілі «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до автомобільного мосту по вул. Гризодубова, де перебуваючи під мостом з-під металевого листа придбав забрав, придбаний ним поліетиленовий пакунок з психотропною речовиною «амфетамін», який він помістив під водійське сидіння автомобіля та почав незаконно перевозити.

22.09.2020 приблизно о 21 год. 32 хв. перебуваючи неподалік будинку № 57 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, Київської області під час проведення працівниками поліції в присутності понятих огляду, дозвіл на проведення якого надано Білоцерківським міськрайонним судом Київської області в салоні легкового автомобіля «Chevrolet Aveo» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить батьку ОСОБА_3 , під водійським сидінням виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок, зі змістом психотропної речовини, обіг якого обмежено «амфетамін», маса якого у речовині становить 12,111г., яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, перевіз та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати, як незаконне зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

02.02.2021 під час підготовчого судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та обвинувачений, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконне зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту та у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за ознаками незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень та за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та у вчиненні кримінального правопорушенні (злочину), передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку та злочину, погодився з встановленими фактичними обставинами, у зв`язку з чим відмовився від дачі показань та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та у вчиненні кримінального правопорушенні (злочині), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, а також враховуючи, що за вчинені дії, за які притягується ОСОБА_3 , а саме дії передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, а дії передбачені ч. 2 ст. 309 КК України відповідно відносяться до нетяжких злочинів. Крім цього суд враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації, яке збігається з його фактичним місцем проживання, офіційно не працевлаштований, але заробляє на життя шляхом проведення ремонтних робіт фізичним особам, одружений, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів і солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як придатний до військової служби, також судом встановлено, що обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КК України в розмірі 50 відсотків від загальної суми витрат, підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України, враховуючи, що по вказаному кримінальному провадженню досудове слідство проводилось відносно двох осіб, тому процесуальні витрати підлягають стягненню солідарно з обвинувачених, а саме половина з ОСОБА_3 , половина з іншої особи, матеріали відносно, якого виділені в окреме провадження.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 02.02.2021 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 02.02.2021 покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить тридцять чотири тисячі гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: психотропна речовина «амфетамін» масою 0,074г., 12,111г., 0,014г., 0,127г., 0,013г. та наркотичний засіб «канабіс» масою 0,71г., 0,45г., 0,33г., 0,63г., а також металевий наперсток з нашаруванням наркотичного засобу «канабіс» масою 0,388г., які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за квитанцією № 1219/2020 від 03.12.2020 - знищити після вступу вироку в законну силу.

Мобільний телефон марки «Samsung M30», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити у останнього, як у власника майна.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави половину витрат на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 653,80 гривень (1307,60:2=653,80 гривень) та витрати на проведення біологічної експертизи в розмірі 12679,70 гривень (25359,40:2=12679,70 гривень), тобто на загальну суму 13333,50 гривень (тринадцять тисяч триста тридцять три гривні п`ятдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1