Справа №463/5455/21
Провадження №1-кс/463/3337/21
У Х В А Л А

26 травня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 000054 від 18.08.2020 -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 000054 від 18.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Скаргу мотивує тим, що до ЄРДР внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення за фактом перевищення службових повноважень співробітниками СБУ під час виконання службових обов`язків, внаслідок якого йому було завдано тілесні ушкодження, зокрема у виді перелому руки. Досудове розслідування проводиться Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Неправомірними діями працівників правоохоронних органів йому було завдано насамперед фізичної шкоди. На його неодноразові звернення про визнання потерпілим, як слідчим так і прокурором не вирішено дане питання в порядку ст. 55 КПК України. Тому просить визнати бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні незаконною, припинити бездіяльність та зобов`язати прокурора ОСОБА_5 визнати ОСОБА_3 потерпілим та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу з викладених в ній мотивів.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. В силу ч.3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи, що вкотре матеріали кримінального провадження слідчим не надано, розгляд скарги проводиться на підставі поданих до скарги документів.

З матеріалів скарги вбачається, що 18.08.2020 до ЄРДР за № 000054 внесено інформацію за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. За інформацією скаржника досудове розслідування проводиться за фактом можливого перевищення службових повноважень співробітниками СБУ під час виконання службових обов`язків, внаслідок якого ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження, зокрема у виді перелому руки.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до слідчого та прокурора з письмовими заявами про визнання його потерпілим. Згідно листа ТУ ДБР від 13.05.2021 ОСОБА_3 відмовлено у наданні інформації про стан досудового розслідування, оскільки він немає статусу учасника провадження. Незважаючи на те, що у своїх заявах ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим, з даного питання йому не надано жодної відповіді та не прийнято будь-якого рішення.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із ч. 1 ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

У відповідності до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З обставин кримінального провадження слідує, що працівниками правоохоронних органів можливо було перевищено службові повноваження під час виконання службових обов`язків саме відносно особи ОСОБА_3 і як він стверджує внаслідок неправомірних дій йому було завдано тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 очевидно є тією особою, яка наділена правом подавати клопотання в порядку ст. 220 КПК України та звертатися із заявою про визнання його потерпілим в порядку ст. 55 КПК України. В свою чергу слідчий та прокурор зобов`язані вирішити такі клопотання та заяви у встановленому КПК порядку, в тому числі прийняти рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілим та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або винести постанову про відмову у визнанні особи потерпілою.

Разом з тим, питання про визнання особи потерпілою та вручення особі пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого належить виключно до компетенції слідчого чи прокурора, тому в межах повноважень останніх прийняти відповідне рішення з врахуванням наведених обставин в сукупності. Тому наявні правові підстави зобов`язати уповноважену особу вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 в кримінальному провадженні. При цьому, такий обов`язок не може бути покладено на конкретну посадову особу, оскільки слідчому судді не відомо хто саме на час прийняття рішення буде такою уповноваженою особою саме у кримінальному провадженні № 000054 від 18.08.2020. Відтак, в цій частині скарга підлягає до задоволення, шляхом прийняття вище вказаного рішення.

В частині визнання бездіяльності незаконною та припинення бездіяльності слідчого та прокурора скарга не підлягає до задоволення з огляду на те, що ст. 307 КПК України не передбачено прийняття такого процесуального рішення слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу в кримінальному провадженні № 000054 від 18.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України вирішити питання процесуальної участі в статусі потерпілого ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1