печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5712/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0000111 від 19.06.2020 саршого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000111 від 19.06.2020 саршого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 19.06.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Дане кримінальне провадження зареєстровано на підставі повідомлення

ГВ БКОЗ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області про виявлення кримінального правопорушення, в якому зазначено, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, за попередньою змовою групою осіб, вчиняють контрабанду наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, шляхом їх переміщення з Республіки Білорусь до України через митний кордон, з приховуванням від митного контролю з подальшим їх збутом на території м. Києва, Київської та Запорізької областей.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2020 року громадянин ОСОБА_4 у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , за попередньою змовою групою осіб, зберігав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), в особливо великих розмірах.

Так, громадянин ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в період часу з 18 год. 02 хв. по 18 год. 19 хв. 20 серпня 2020 року передав громадянці ОСОБА_6 кристалічну речовину білого кольору, яка знаходилась у двох прозорих зіп пакетах, після чого остання передала 37 000 (тридцять сім тисяч) гривень ОСОБА_4 , як оплату за вказану речовину.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, за попередньою змовою групою осіб, вчинив зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до інформаційної довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_7 є власником машиномісця №5 (ІІ рівень підвалу літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №№ 242147232, 242147337, 242146933 підозрюваний ОСОБА_4 є власником наступного нерухомого майна: будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, кадастровий номер: :00:004:1139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дії, передбачені ч. 3 ст. 307 КК України караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий вказує, що з метою арешту майна підозрюваного є забезпечення можливої конфіскації майна, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім того, санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає покарання позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Слідчим наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя також враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме:

-будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження;

-житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його відчуження;

-земельна ділянка, кадастровий номер: :00:004:1139, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1