Дата документу 18.05.2021 Справа № 554/3513/21
Провадження №1-кс/554/6858/2021

УХВАЛА
Іменем України

18 травня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, В.Реви від 06.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим; зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, залучити ОСОБА_3 у якості потерпілого до кримінального провадження №0000267 від 12.02.2021 року за ч.1 ст.382 КК України; зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню №0000267 від 12.02.2021 року.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що на виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 15.01.2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за заявою ОСОБА_3 від 12.11.2020 року, щодо невиконання посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області рішення суду, яке набрало законної сили.
Враховуючи, що станом на 19.02.2021 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 року не виконане, грошове забезпечення в сумі 103023,90 гривень заявнику не виплачено, а також той факт, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної та майнової шкоди, керуючись ст.ст.55,56 КПК України, заявник 19.02.2021 року звернувся до слідчого з клопотанням про залучення його в якості потерпілого до кримінального провадження №0000267 від 12.02.2021 року та надання пам`ятки про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню.
13.04.2021 року заявником отримана постанова про відмову у визнанні потерпілим від 06.04.2021 року старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, В.Реви.
Постанову заявник вважає не вмотивованою, оскільки рішення суду не виконане, грошове забезпечення йому не виплачене.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, надав заяву про розгляд скарги у йогор відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.
Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000267, скарги та оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Судовим розглядом встановлено, що слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021 року за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Постановою старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 06.04.2021 року відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021 року за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України (а.с.9 постанова).
Слідчим вказано, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було завдано моральну, фізичну чи майнову шкоду не встановлено, тому у визнанні потерпілим останнього на даний час слід відмовити.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальним законом не передбачено винесення окремої постанови та/або ухвали про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
З постанови вбачається, що слідчим формально зазначено про відсутність підстав для визнання заявника потерпілим у кримінальному провадженні, проте не обґрунтовано, що саме слідчим враховано та досліджено при винесені зазначеної постанови, крім норм Кримінального процесуального кодексу України.
Із зазначених підстав слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 06.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021 року за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
При цьому, суд вважає, що слідчому необхідно вчинити одну з дій передбачених ст.220 КПК України (клопотання задовольнити чи відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням заявника в строки визначені ст.220 КПК України та з урахуванням положень ст.28 КПК України.
Щодо вимог заявника про зобов`язання слідчого визнати потерпілим у кримінальному провадженні, надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню №0000267 від 12.02.2021 року, то слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Зважаючи на те, що повноваження слідчого судді охоплюють лише контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому вище зазначені вимоги особи, яка подала скаргу щодо зобов`язання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні, надати пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого по кримінальному провадженню №0000267 від 12.02.2021 року, суперечать вимогам самостійності слідчого у своїй процесуальній діяльності та порушує дискреційні повноваження слідчого, у зв`язку із чим дані вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,- задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 06.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2021 року за №0000267, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1