Справа№672/761/21
Провадження №1-в/672/22/21
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2020 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Городоцького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городка матеріали, які надійшли від Городоцького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з професійно-технічною освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не має,
засудженого 04.06.2020 р. Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.309 КК України, до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік шість місяців,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04.06.2020 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік шість місяців.
Начальник Городоцького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області звернувся в суд з клопотанням про скасування засудженому іспитового строку та направлення його для відбування покарання, посилаючись на те, що останній під час перебування на обліку в підрозділі органу пробації порушив умови відбування іспитового строку, а саме чотири рази притягався до адміністративної відповідальності та тричі не з`явився на реєстрацію.
Представник Городоцького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області в судовому засіданні підтримав клопотання і просить його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вважає що немає достатніх підстав для його задоволення.
Засуджений та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили.
Вивчивши дане клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 будучи засудженим Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.309 КК України, до трьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік шість місяців, чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності та тричі не з`явився на реєстрацію.
Зокрема, з матеріалів особової справи №11/2020 р. вбачається, що засуджений будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування іспитового строку не з`явився на реєстрацію 15.02.2021 року, 15.03.2021 та 05.07.2021 року.
Як вбачається з досліджених матеріалів подання, та встановлено зі слів самого засудженого, всі ці рази він фактично безпідставно не являвся на реєстрацію.
Щодо першої неявки, то засуджений вказував, що вона була зумовлена необхідністю його участі в судовому засіданні у Ярмолинецькому районному суді Хмельницької області.
Однак такі твердження обвинуваченого спростовані відповіддю Ярмолинецького районного суду Хмельницької області та копією ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_5 в наступне засідання, які були долучені до справи представником органу пробації.
Крім того,засуджений притягувався до адміністративної відповідальності 13.10.2020 року та 15.10.2020 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 08.01.2021 року за ч.1 ст.44-3 КУпАП, 10.02.2021 року за ч.2 ст.44-3 КУпАП.
Оцінюючи неявки засудженого на реєстрацію, суд виходить із такого.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що він є учасником програми замісної терапії у зв`язку із чим потребує постійного прийому медичних нарковмісних препаратів.
В результаті прийому вказаних препаратів засуджений може бути дезорієнтований у просторі і часі, мати погіршення стану здоров`я тощо.
Як вказує сам засуджений, він не допускав умисних неявок на реєстрації в орган пробації, однак визнає, що такі неявки мали місце в силу причин, поважність яких він на даний час не може обґрунтувати.
В той же час, він після таких пропусків з`являвся до органу пробації чи наступного дня чи в інші терміни, однак негайно після виклику, що, на думку суду, свідчить про бажання засудженого в подальшому виконувати умови іспитового строку та не може свідчити про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.
Щодо фактів притягнення засудженого до адміністративної відповідальності.
Згідно ч.2 ст.78 КК України: Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Частинами 1-3 КВК України визначено наступне.
Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Отже, виходячи із логічного тлумачення вищевказаної норми закону, підставою для скасування іспитового строку є не лише вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше правопорушень, а й врахування характеру таких правопорушень та поведінки засудженого, що в сукупності свідчило б про його небажання стати на шлях виправлення.
Дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , заслухавши його пояснення з приводу обставин, за яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, з урахуванням характеру та тяжкості і рівня суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, обставин їх вчинення, не може свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Так, наприклад, ОСОБА_5 двічі, а саме 13.10.2020 року та 15.10.2020 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 та ст.126 КУпАП відповідно, за керування транспортним засобом (мопедом) без посвідчення водія з правом керування даним видом транспортного засобу.
Так, з копій постанов про притягнення до адміністративної відповідальності вбачається, що в них не вказані жодні пункти ПДР, які ставляться ОСОБА_5 у вину, у зв`язку із чим очевидним є висновок про неконкретизоване обвинувачення.
Аналогічним чином оформлена і постанова від 10.02.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.2 ст.44-3 КУпАП.
За даних обставин суд не визначає законність чи незаконність постанов поліції, які набрали законної сили і не осопрювались самим ОСОБА_5 , оскільки це не віднесено до компетенції суду в межах розгляду даного клопотання.
Проте суд зобов`язаний оцінити такі постанови, як письмові докази у межах розгляду даного клопотання та встановити небажання засудженого вставати на шлях виправлення.
Однак, такі постанови вочевидь не відповідають вимогам закону щодо порядку їх винесення, базуючись виключно на протоколах про адміністративне правопорушення, що не містять застережень про наявність будь-яких інших доказів. Окрім того, вказані постанови про накладення адміністративних стягнень не містять також посилань на норми законодавства (правила, інструкції) які були порушені ОСОБА_5 , а отже викладене у них обвинувачення, беручи до уваги бланкетний характер даних диспозицій, є неконкретним і свідчить про порушення права на захист.
Судом враховується і та обставина, що засуджений на даний час виконує покладені на нього судом обов`язки, регулярно з`являється до органу пробації на відмітки згідно визначених графіків, з ним проводяться бесіди тощо…
Також судом не приймається до уваги посилання представника органу пробації, як на підставу скасування іспитового строку, що ОСОБА_5 на даний час притягається до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України і справа перебуває на розгляді в суді.
В Україні закріплена на законодавчому рівні і діє презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, у відповідності до положень якої особа вважається невинуватою і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набарав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
У разі, якщо ж відповідний суд прийде до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину у період іспитового строку, це буде слугувати самостійною підставою для фактичного скасування іспитового строку і призначення покарання за правилами ст.ст.71,72 КК України.
За таких обставин, з врахуванням характеру і обставин притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, його поведінки в побуті, належного виконання решти покладених на нього судом обов`язків, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає за його безпідставністю.
Керуючись ст.ст.372, 539 КПК України; ст.78 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання Городоцького районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляцію протягом семи днів до Хмельницького апеляційного суду через Городоцький районний суд Хмельницької області.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: