Провадження № 1-кс/734/114/21 Справа № 734/369/21
У х в а л а

іменем України

26 лютого 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000005, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду в рамках кримінального провадження № 0000005, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивоване тим, сектором дізнання ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000005 від 04.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі ухвали суду, 05.02.2021 було проведено обшук житла та іншого володіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у користуванні ОСОБА_4 в ході якого було виявлено та вилучено: 53 пробірки з речовиною бурого кольору.

Вилучені 53 пробірки з речовиною бурого кольору належать ОСОБА_4 .

Пробірки в кількості 53 шт. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вони мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як несуть на собі сліди злочину, а тому для збереження речових доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування встановлене цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або права на відчуження, розпорядження або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Разом з тим, незастосування заборони розпоряджатися вказаним майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але попередньо надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справ від неї не надходило, про час, дати та місце проведення судового засідання повідомлялась шляхом надіслання повістоки про виклик до суду, судова повістка зі зворотнім поштовим повідомленням повернулись до суду з відмітками Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судове засідання, призначене на 26.02.2021 р., ОСОБА_4 також викликалась шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, так-як в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000005, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на 53 пробірки з речовиною бурого кольору, що належать ОСОБА_4 з метою збереження речових доказів.
Речові доказизалишити на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1