ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/4738/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/353/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Харкова, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в ДЕПО №2, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2008 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.12.2002 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.215-3, ст.42 КК України, на 4 роки обмеження волі. Звільнений 04.10.2003 року за відбуттям строку покарання;
- 26.10.2005 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.317 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.01.2006 року вказаний вирок змінено, та встановлено вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.317 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.02.2007 року умовно-достроково;
- 09.01.2009 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.395, ч.2 ст.342 КК України, і застосуванням ч.ч.1,4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 05.08.2011 року;
- 16.10.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.190, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ст.71 КК України, на 2 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 01.07.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;
- 16.11.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, на 4 роки позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 04.04.2017 року,-

засуджено за ч.1 ст.263 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 , наприкінці березня 2018 року, перебував по вул. Вокзальній у м. Харкові де на зупинці громадського транспорту поблизу станції «Основа», знайшов корпус ручної осколкової гранати типу РГД-5 спорядженого розривним зарядом.
Маючи умисел на незаконне придбання вибухової речовини, взяв корпус ручної осколкової гранати типу РГД-5 в руки, таким чином незаконно придбавши вибухову речовину, поклав його до кишені куртки, в яку був одягнутий та переніс до приміщення квартири де проживає, а саме: АДРЕСА_1 , таким чином перемістивши вибухову речовину - тротил масою 116 грам, де зберігав її до 21.05.2018 без передбаченого на те дозволу.
14 квітня 2018 року, перебуваючи у розважальному закладі, що знаходиться на території «Кінного ринку», ОСОБА_7 , під час спільного вживання спиртних напоїв, познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 .
В ході бесіди з вказаним чоловіком, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на збут раніше придбаної вибухової речовини - тротилу масою 116 грам, яку він зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свій злочинний умисел. ОСОБА_7 запропонував чоловіку не ім`я ОСОБА_8 придбати корпус ручної осколкової гранати типу РГД-5 спорядженого, розривним зарядом, вибуховою речовиною тротилом, масою 116 грам, а після отримання згоди на його пропозицію, залишив ОСОБА_8 номер мобільного телефону.
21 травня 2018 року, о 13:30, ОСОБА_7 , перебуваючи на території парку «Металіст», що розташований за адресою: м. Харків по вул. Плеханівська поблизу будинку за № 77, під час проведення оперативної закупки продав, тобто незаконно, без передбаченого законом дозволу збув ОСОБА_9 корпус гранати РГД-5 з вибуховою речовиною тротил, масою 116 грам за раніше обумовлену з ним суму - 800 грн. 00 коп., після чого був зупинений співробітниками оперативного підрозділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.
21 травня 2018 року, о 14:10, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції, раніше придбаний у ОСОБА_7 корпус гранати РГД-5 з вибуховою речовиною тротил, масою 116 грам, який в окремому стані (без запалу) до категорії боєприпасів чи вибухових пристроїв не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини у міцному корпусі і придатний для вибуху.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, у тому числі засуджувався до реального відбування покарання, йому надавалася можливість для виправлення та перевиховання, оскільки останній неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Згідно положень ст.414 КПК України, явно несправедливим через м`якість визнається покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм видом чи розміром.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі.

Однак, саме таке за своїм видом і розміром покарання було призначено обвинуваченому вироком суду першої інстанції.

Тому, виходячи з приписів ст.414 КПК України, визнати призначене судом першої інстанції покарання за його видом і розміром явно несправедливим через м`якість - не можна.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України, також є необґрунтованими.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, працює.

Суд також взяв до уваги щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні малолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнавши це пом`якшуючими покарання обставинами, а також врахував обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд призначив покарання, яке за своїм видом і розміром є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Крім того, звільняючи ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, суд врахував, досудову доповідь, яка надана Основ`янським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, згідно якої виправлення ОСОБА_7 можливо без відбування покарання у виді позбавлення або обмеження волі з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 та п.2 ч.2 ст.76 КК України (а.с.30-31).

До того ж, колегія суддів бере до уваги, що з моменту вчинення ОСОБА_7 злочину минуло майже три роки, від його дій негативних наслідків для громадської безпеки не настало, за це період часу обвинувачений до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні малолітню донку 2008 року народження, з 2020 року працевлаштований в приватному підприємстві «С-Аурум» слюсарем з ремонту автотранспортних засобів, за місцем роботи характеризується позитивно.
Зазначене свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а тому його виправлення можливо без ізоляції його від суспільства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не знаходить підстав вважати, що виправлення ОСОБА_7 неможливо без реального відбування покарання, а тому застосування судом першої інстанції положень ст.75 КК України вважає обґрунтованим, а доводи прокурора про зворотне безпідставними.

Згідно наведеному у ч.1 ст.420 КПК України вичерпному переліку підстав для ухвалення свого вироку судом апеляційної інстанції, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність не є підставою для ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, підстави для скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 рокущодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: