Справа № 545/666/21
Провадження № 1-в/545/141/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у м. Полтаві спільне подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, з професійною технічною освітою, до засудження не працюючого, раніше не судимого,

засудженого: 05.07.2019 року Чутівським районним судом Полтавської області за ст. 286 ч. 2, ст. 135. ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2019 року по 25.03.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судове засідання представник адміністрації не з`явився, надавши заяву про розгляд подання в його відсутність, подання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у ній підстав.

Від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати заяву в його відсутність, проти задоволення подання не заперечував.

В судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , засуджений за вчинення тяжкого злочину за обтяжуючих обставин, в Державній установі «Божковська виправна колонія (№16)» відбуває покарання з 04.09.2019 року, за час відбування покарання не працював, що свідчить про передчасність застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання,призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочині до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений 05.07.2019 року Чутівським районним судом Полтавської області за ст. 286 ч. 2, 135. ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.03.2019 року по 25.03.2019 року.

Згідно вироку суду, ОСОБА_4 22.03.2019, близько 19.22 год., керуючи, технічно-справним автомобілем ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський від м. Харкова у напрямку м. Полтава, в районі 393 км вказаної автодороги, по вул.Полтавський Шлях в смт. Чутове Чутівського району Полтавської області, зі швидкістю близько 65 км/год., діючи з необережності, в порушення вимог п.п. 12.3,12.4,12.9 б) Правил дорожнього руху, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався в безпеці свого руху, не здійснив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, перевищив максимальну допустиму швидкість у населеному пункті, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв на узбіччі з права від проїжджої частини по ходу руху автомобіля.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в реанімаційному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні імені М.В. Скліфосовського потерпілий ОСОБА_5 помер.

Крім того, ОСОБА_4 , 22.03.2019 року близько 19.22 год., допустивши наїзд на пішохода ОСОБА_5 за вище вказаних обставин, своїми діями поставив останнього в небезпечне для життя становище. Після чого, водій ОСОБА_4 , з місця пригоди зник, залишивши автомобіль на місці ДТП, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду працівників поліції, не вжив заходів до надання потерпілому першої медичної допомоги, не записав прізвища та адресу очевидців, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, чим порушив вимоги п.п.2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) Правил дорожнього руху.

Відповідно до характеристики на засудженого від 25.02.2021 року, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.08.2019 року.

З 22.08.2019 року перебував в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 04.09.2019 року відбуває покарання в Державній установі «Божковська виправна колонія (№16)».

Був працевлаштований різноробочим житлової зони установи. До праці ставиться сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

Разом з тим, згідно довідок ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 10.02.2020 року №15/10-1/35/Бр /а.с. 43 особової справи/ та від 21.04.2021 року № 15/10-1/91/Ар засуджений ОСОБА_4 у 2019 2021 роках не працював, нарахування заробітної плати не проводилося.

За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно. Не допускав порушення вимог режиму тримання, стягнення не накладалися.

В теперішній час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці був заохочений три рази.

До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.

Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи.

Рішенням комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст. 82 КК України.

Вину у вчиненому злочині визнає. Міру покарання вважає справедливою.

Станом на 21.04.2021 засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 строку покарання.

За даними цієї ж характеристики засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та на підставі ст.81 КК України останнього можливо звільнити умовно - достроково.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_4 є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, однак засуджений має заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, і не має заохочень за сумлінну поведінку і ставлення до праці, згідно довідок ДУ «Божковська виправна колонія (№16)» від 10.02.2020 року №15/10-1/35/Бр /а.с. 43 особової справи/ та від 21.04.2021 року № 15/10-1/91/Ар за час відбування покарання не працював.

Крім того, ОСОБА_4 не працював і до засудження, будь-які дані про можливість прилучення його до суспільно корисної праці після звільнення відсутні, засуджений за вчинення тяжкого злочину за обтяжуючих обставин.

Таким чином, перевіривши доводи викладені в поданні, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що за час відбування покарання засуджений не довів своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України, тому що за весь час відбування покарання не працював, а виконання покладених обов`язків, встановлених КВК України не є трудовою діяльністю в розумінні ч. 1 ст. 81 КК України.

З наведеного убачається, що на даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення та не довів своє виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а отже спільне подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 537 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні спільного подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1