Справа № 346/5230/19
Провадження № 1-кп/346/141/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13
представника потерпілого ОСОБА_14
захисника ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коломия кримінальне провадження № 0000526 від 03.06.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, працював поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, українця, громадянина України, депутатом не являється, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_16 порушив правила безпеки дорожнього руху як особа, яка керувала транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Кримінальне правопорушення вчинено при таких обставинах.
03.06.2019 р. приблизно о 13 годині обвинувачений ОСОБА_17 , керуючи автомобілем марки «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним в напрямку міста Івано - Франківськ із міста Коломия, у селі Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, неподалік будинку по вул. Шевченка, 17, діючи в порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.2, п. 1.3, п. 1.5, п. 1.10 розділу 1 (в частині визначення терміну «безпечна швидкість», «небезпека для руху»; «маневрування (маневр)» «обгін» «проїзна частина»; «пішохідний перехід»); підпунктів б), д) п. 2.3 розділу 2; п. 11.3; п. 12.1, п. 12.4, підпункту «б» п. 12.9 та п. 12.10? розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним автомобіля, чим створив небезпеку для життя громадян, не впорався з керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_18 .
У результаті порушення обвинуваченим - водієм ОСОБА_17 правил безпеки дорожнього руху мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій автомобіля марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 потерпілий ОСОБА_18 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, тазу і живота та органів грудної та черевної порожнини з саднами та синцями на шкірі, перелом грудини, розриви лобкового симфізу, печінки, селезінки, правого купола діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововилив в тканину обох легень, в діафрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в праву плевральну та черевну порожнини; відкритого перелому правої стегнової кістки із забійною раною по внутрішній поверхні правого стегна та крововиливами в м`язи стегна; закритого перелому лівої стегнової кістки з крововиливом в навколишні м`які тканини; відкритого перелому правого надколінника з забійною раною на передній поверхні колінного суглобу; забійні рани в ділянках підборіддя та лівого колінного суглобу; множинні садна та синці обличчя, ділянках верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого настала смерть останнього; - пасажир автомобіля марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпіла ОСОБА_13 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шиї з переломом І та ІІ шийних хребців, крововиливами в навколишні м`які тканини, вивихом обох атланто-потиличних суглобів із розривом передньої атланто-потиличної зв`язки, розміжченням речовини спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку; закритої травми грудної клітки і живота та органів грудної та черевної порожнини з саднами та синцями на шкірі, двобічними переломами ребер, розривами тканини печінки та селезінки; крововиливами під плевру, міжреберні м`язи, в тканину обох легень, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувалися внутрішньою кровотечею в черевну порожнину; відкритого перелому лівої стегнової кістки із крововиливом в навколишні м`які тканини та забійною раною по зовнішній поверхні стегна; закритого перелому верхньої гілки лівої лобкової кістки; перелому кісток носа; забійної рани в ділянках правого плеча, правого колінного суглобу та правої гомілки; синці та садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, внаслідок чого настала смерть останньої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 вказав, що обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди визнає повністю, не визнає тільки обтяжуючу обставину - перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час інкримінованих йому дій посилаючись на те, що дійсно 03.06.2019 р. приблизно о 13 годині керував транспортним засобом автомобілем марки «Мазда 6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ним в напрямку міста Івано-Франківськ із міста Коломия. У селі Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, біля будинку по вул. Шевченка, 17, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним автомобіля, чим створив небезпеку для життя громадян, не впорався з керуванням і виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Як йому пізніше стало відомо, внаслідок такої ДТП водій автомобіля марки «Део Нексія» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_18 та пасажир даного автомобіля ОСОБА_13 загинули на місці.
Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди він, обвинувачений, отримав тілесні ушкодження, в результаті чого знаходився на стаціонарному лікуванні, невдовзі йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заперечує, що керував автомобілем будучи в стані алкогольного сп`яніння так як 03.06.2019 р.спиртне не вживав, був тверезий, а посилання прокурора на докази у підтвердження перебування, його обвинуваченого, в стані алкогольного сп яніння під час керування транспортним засобом 03.06.2019 р., а саме: на протокол огляду місця події від 04.06.2019 та висновок судової токсикологічної експертизи від 10.06.2019 № 2156/2019-т, то просить визнати їх недопустимими з підстав зазначених у заяві адвоката ОСОБА_15 про визнання доказів очевидно недопустимими, котру підтримує та просить задовольнити.
Крім того вказав, що після скоєння ДТП турбувався про потерпілих про що вказували свідки у судовому засіданні. У вчиненому щиро розкаюється, дуже шкодує, що так сталося, розуміє протиправність своїх дій, за що готовий нести покарання, просить вибачення у потерпілих, просить суворо не карати та не позбавляти волі, добровільно відшкодував під час досудового розслідування кримінального провадження потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 заподіяну моральну та майнову шкоду у сумі 20 000 євро, намагався самостійно та його родичі відшкодувати шкоду потерпілим ОСОБА_19 ОСОБА_20 та ОСОБА_21 .
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_22 , ОСОБА_13 не визнає та просить в задоволенні позовних вимог відмовити про що подав відзив, підтримуючи який пояснив, що потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 від свого імені та від імені малолітньої онуки ОСОБА_23 , та потерпілий ОСОБА_13 , у нотаріально засвідчених заявах від 06.07.2019 зазначили, що судовий розгляд цього кримінального провадження можливо здійснювати без їх участі. При призначенні покарання йому, обвинуваченому ОСОБА_17 просять суд врахувати їх думку, щоб суворо не карати, оскільки він, обвинувачений в добровільному порядку повністю відшкодував майнову та моральну шкоду, спричинену злочином. Інших претензій морального та матеріального характеру до нього з цього приводу не мають.
Крім цього, зазначив, що потерпіла ОСОБА_12 у присутності інших потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 06.07.2019 власноручно написала розписку про отримання в інтересах усіх потерпілих грошових коштів у розмірі 20000 (двадцять тисяч) євро на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Факт написання такої розписки й відсутності претензій матеріального і морального характеру підтверджено і самими позивачами.
Що стосується цивільних позовів ОСОБА_19 ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , то покладається на розсуд суду, виходячи з досліджених у судовому засіданні обставин справи, відповідно до вимог закону про що також зазначив і у поданому до суду відзиві.
Захисник ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений ОСОБА_17 свою вину щодо обставин вчинення ДТП визнавав увесь час як у ході досудового розслідування, так і судового розгляду справи, за виключенням обставини, яка обтяжує покарання - перебування у стані алкогольного сп`яніння, під час досудового розслідування кримінального провадження повністю відшкодував потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , який діє від свого імені та від імені малолітньої онуки ОСОБА_23 , а також потерпілому ОСОБА_13 заподіяну матеріальну та моральну шкоду в сумі 20 000 євро, неодноразово просив вибачення у потерпілих за скоєне. Вважає, що жодних підстав сумніватися у щирості неодноразово висловленої позиції його підзахисного, немає. Батьки обвинуваченого неодноразово робили спроби добровільно відшкодувати завдану шкоду потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_24 , однак, з незалежних причин ці спроби не були успішними. Зауважив, що стосується позиції потерпілих стосовно призначення покарання, то у справах даної категорії така позиція не є обов`язковою для суду, однак враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_17 міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі.
Крім того підтримав подану заяву про визнання доказів недопустимими (т.5а.с. 68-74), а саме протоколу огляду місця події від 04.06.2019, проведеного слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_25 , яким «встановлено наявність конверта, який є запечатаним та опечатаним печаткою лікаря ОСОБА_26 . Коломийської ЦРЛ і в якому знаходиться дві пробірки із кров?ю обвинуваченого ОСОБА_17 та висновку судової токсикологічної експертизи від 10.06.2019 № 2156/2019-т, складеного судово-медичним експертом-токсикологом КЗ ЛОР «Львівське ОБСМЕ» ОСОБА_27 , де вказано, що в крові обвинуваченого ОСОБА_17 виявлено етиловий спирт в кількості 1,32 ‰ (проміле). Для проведення цієї експертизи слідчим надано зразки крові обвинуваченого ОСОБА_17 , забір якої зроблено працівниками медичного закладу у дві пробірки, поміщено та опечатано лікарем у паперовий конверт.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в тому числі наданих стороною обвинувачення документів, відбирання біологічних зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 у встановленому законом порядку не було проведено.
Огляд місця події проводився слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_25 04.06.2019 в період часу з 00 год. 21 хв. до 01 год. 40 хв. без участі понятих, без застосування технічних засобів фіксації та без зазначення конкретного місця огляду. У протоколі є запис такого змісту: «встановлено наявність конверта, який є запечатаним та опечатаним печаткою лікаря ОСОБА_26 . Коломийської ЦРЛ і в якому знаходиться дві пробірки із кров?ю ОСОБА_16 ».
Таким чином, як вбачається зі змісту цього протоколу огляду, слідчий оглянув тільки запечатаний і опечатаний печаткою лікаря ОСОБА_26 конверт. При цьому вміст конверту не оглядався, зокрема, самі пробірки зі зразками крові слідчий не оглядав, а тільки припустив їх наявність у конверті.
Оскільки відомості, які в подальшому були отримані під час проведення судової токсикологічної експертизи зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , відібраних лікарем 03.06.2019, містили обставини про медичне обстеження особи, то ці відомості є такими, що становлять лікарську таємницю, і у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України належать до охоронюваної законом таємниці.
Однак постанова прокурора про відбирання біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_17 , не виносилась. Також ні слідчий ні прокурор під час досудового розслідування не зверталися до слідчого судді із клопотанням про відібрання біологічних зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , а також щодо тимчасового доступу до зразків крові, відібраних 03.06.2019 лікарем ОСОБА_26 .
Та обставина, що освідування особи має проводитись виключно за постановою прокурора, прямо зазначена в постанові Верховного Суду від 19.03.2020 у кримінальній справі № 127/3712/17, провадження № 51-4365 км18.
Таким чином, зразки крові обвинуваченого ОСОБА_17 , відібрані 03.06.2019 лікарем ОСОБА_26 , отримані стороною обвинувачення у позапроцесуальний спосіб.
Зазначає, що під час допиту в судовому засіданні 01.07.2020 лікар ОСОБА_26 не зміг пригадати процедуру забору зразків крові у обвинуваченого та нормативно-правові акти, якими регламентується ця процедура. Водночас зазначив, що запаху алкоголю від обвинуваченого ОСОБА_17 , не чув.
Допитані 01.07.2020 в судовому засіданні свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_29 і ОСОБА_30 запаху алкоголю від ОСОБА_16 не чули, щодо перебування його в стані алкогольного сп?яніння нічого не змогли вказати.
У карті виїзду швидкої медичної допомоги від 03.06.2019 № 1228 зазначено, що алкоголь не вживав. Будь-яких даних про ознаки алкогольного сп?яніння немає.
Фактично, будь-яких об?єктивних даних про перебування обвинуваченого ОСОБА_17 під час інкримінованих йому дій в стані алкогольного сп?яніння, немає та не встановлено.
Крім цього, згідно з Витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_17 внесені до цього реєстру 03.06.2019 о 16.57.19.
Таким чином, відібрання зразків крові ОСОБА_17 03.06.2019 о 15 год. 30 хв. для проведення експертного дослідження проводилось ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому вимогами КПК не регламентувалось.
Проте експертиза, яка досліджувала зразки крові, призначалась в межах досудового розслідування, тому направлені для дослідження експертові зразки із медичного закладу, де вони перебували після відібрання, слідчий повинен був отримати за ухвалою слідчого судді про надання тимчасового доступу і належним чином залучити до кримінального провадження у спосіб, передбачений КПК України.
Вказані зразки крові мали значення речового доказу, оскільки в подальшому досліджувалися судово-медичною експертизою, за результатами проведення якої складений висновок від 10.06.2019 № 2156/2019-т, яким обґрунтовується твердження сторони обвинувачення про нібито перебування ОСОБА_17 на час вчинення ДТП у стані алкогольного сп`яніння.
Проте суду не надані відомості, які б свідчили про документ, на підставі якого проведене вилучення цих зразків крові.
Таким чином, відомості про процесуальне джерело отримання зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , які досліджувалися експертизою, до матеріалів досудового розслідування не долучені, стороні захисту не відкриті й суду не надані.
Відповідно, докази, якими сторона обвинувачення підтверджує перебування обвинуваченого ОСОБА_17 , в стані алкогольного сп?яніння, є недопустимими та не можуть використовуватись при прийнятті процесуальних рішень.
Крім цього, процедура встановлення факту перебування особи в стані сп`яніння у кримінальному провадженні є відмінною від процедури встановлення цього ж факту в справах про адміністративне правопорушення. Тому, відібрання зразків біоматеріалу з подальшим його дослідженням, яке потребує спеціальних знань, не може відбуватися лише в порядку, визначеному Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, але з врахуванням чинних положень КПК України. Водночас, виявлення ознак сп?яніння у водіїв проводиться відповідно до вищевказаної Інструкції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.
Так у відповіді КНП «Коломийська ЦРЛ» від 09.09.2019 № 1217/01-05/06 на адвокатський запит від 06.08.2019 зазначено, що « ОСОБА_17 був доставлений бригадою ШМД до ВНЕМД з приймальним покоєм КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР - о 14.20 год. 03.06.2019р. Працівники правоохоронних органів з направленням на проведення медичного огляду на стан сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції обвинуваченого ОСОБА_17 , не зверталися. Для проведення дослідження на стан сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 03.06.2019 у обвинуваченого ОСОБА_17 відібрано зразки крові. Згідно із вимогою 04.06.2019 зразки крові обвинуваченого ОСОБА_17 було вилучено слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_31 . Медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції обвинуваченого ОСОБА_17 , не проводився, і, відповідно, Висновок та Акт медичного огляду не складався. Обвинувачений ОСОБА_17 доставлений бригадою ШМД до ВНЕМД з приймальним покоєм КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР - 03.06.2019 у свідомості, з травмою середньої важкості» (т.5 а.с.84).
Також до відповіді на адвокатський запит додано: висновок про ступінь тяжкості травми та стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння, в якому зазначено, що «15.30 03.06.2019 р. взято кров на алкоголь»; копію супровідного листа без номеру від 03.06.2019 і талону до супровідного листа без номеру від 03.06.2019, де зазначено, що «близько 13.20 ДТП в с. Хлібичин», а виклик прийнято о 13 год. 22 хв.(т.5 а.с.85)
Вищевказані докази були надані стороні обвинувачення захисником разом із відповідним клопотанням від 21.10.2019 для долучення до матеріалів кримінального провадження від 03.06.2019 № 0000526 за підозрою ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Однак на стадії дослідження письмових доказів прокурор ці докази не надав суду, тому ці докази надані суду стороною захисту.
Вважає, що копія відповіді від 09.09.2019 № 1217/01-05/06 КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР на адвокатський запит; копія висновку про ступінь тяжкості травми та стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння; копія супровідного листа без номеру від 03.06.2019; копія талону до супровідного листа без номеру від 03.06.2019 є неспростовними доказами того, що будь-яких законних процесуальних дій 03.06.2019 щодо встановлення факту сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції обвинуваченого ОСОБА_17 , не проводилось. Зокрема, медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, обвинуваченому ОСОБА_17 не проводився, акт та висновок такого огляду не складався. Відібрання зразків крові проведено за ініціативою лікаря, без повідомлення про це обвинуваченого ОСОБА_17 , без відповідної постанови прокурора або ухвали слідчого судді, навіть, що у даному випадку розслідування кримінального правопорушення теж не відповідало вимогам кримінального процесуального закону, - без відповідного направлення працівника поліції.
Зазначив захисник, що відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити лікарську таємницю. У ч. 1 ст. 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» зазначено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.
Оскільки відомості, які в подальшому були отримані під час проведення судової токсикологічної експертизи зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , відібраних лікарем 03.06.2019, містили обставини про медичне обстеження особи, то ці відомості є такими, що становлять лікарську таємницю, і у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України належать до охоронюваної законом таємниці.
У главі 15 Кримінального процесуального кодексу України визначено порядок та випадки залучення у кримінальному провадженні речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК у випадку, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Згідно із ч. 5 ст. 101 КПК України, висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.
Відповідно, докази, якими сторона обвинувачення підтверджує перебування обвинуваченого ОСОБА_17 , в стані алкогольного сп?яніння, є недопустимими.
При цьому, зазначив захисник, що відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.Згідно із частиною 2 цієї ж статті КПК, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі «Про деякі питання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першій інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 05.10.2012 № 223-1446/0/4-12, відомості, матеріали та інші фактичні дані, отримані органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням, є очевидно недопустимими, що відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України, тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення такого дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
У зв?язку з тим, що висновок судової токсикологічної експертизи № 2156/2019-т від 10.06.2019 ґрунтується на зразках крові обвинуваченого ОСОБА_17 , отриманих у позапроцесуальний, а отже незаконний спосіб, то цей висновок є недопустимим доказом та не може використовуватись при прийнятті процесуальних рішень. Просить заяву задовольнити.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_32 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.286 КК України визнав, крім обтяжуючої обставини - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп яніння, його винуватість також доведена сукупністю зібраних в кримінальному провадженні та досліджених в судовому засіданні доказів.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 03 червня 2019 року дійсно мала місце вищезгадана ДТП з вини обвинуваченого, в результаті якої загинула його дочка ОСОБА_13 . Йому подзвонили та повідомили, що щось сталося з його донькою. Коли прибіг на місце ДТП, то побачив, що його дочка лежала біля машини з однієї сторони, а зять з іншої. Автомобіль дочки був в окопі розбитий. Автомобіль білого кольору (обвинуваченого) на протилежній стороні. Не заперечує факту отримання від родичів обвинуваченого ОСОБА_17 грошових коштів в сумі 20000 євро в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Просить задовільнити цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_17 про стягнення на його, потерпілого ОСОБА_22 , користь в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди у виді витрат на поминальний обід, що підтверджується рахунком № 276 від 09.07.2019р. в сумі 20 975 грн. , та суворо покарати.
Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 03 червня 2019 року йому подзвонив свідок Плещук і повідомив, що в результаті ДТП, яка мала місце в с. Лісний Хлібичин, загинула його сестра ОСОБА_13 . В той день погода була сонячна, коли прибіг на місце ДТП, побачив, що машина сестри була в кюветі, а обвинуваченого - на другій стороні. Обвинуваченого ОСОБА_17 на місці ДТП вже не було. Сліди переважно розташовувались на смузі руху по напрямку до м. Коломия. Не заперечує факту отримання від родичів обвинуваченого ОСОБА_33 грошових коштів в сумі 20000 євро в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Просить задовільнити цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_17 про стягнення на його, потерпілого ОСОБА_13 , користь в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди у виді витрат на спорудження могильного пам ятника потерпілій ОСОБА_13 , що підтверджується накладною № 1201 від 24.12.2019р. ФОП ОСОБА_34 в сумі 70 000 грн.,та суворо покарати.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 03 червня 2019 року в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце в с. Лісний Хлібичин, загинула її дочка ОСОБА_13 . Не заперечує факту отримання від родичів обвинуваченого ОСОБА_16 грошових коштів в сумі 20000 євро в рахунок відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Вважає, що слід призначити суворе покарання.
Потерпілі ОСОБА_20 , ОСОБА_35 та ОСОБА_19 в судові засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Цивільний позов про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди по 250 000 грн. кожному, просили задовольнити, а обвинуваченого карати суворо ( т. 1. а.с. 121-123).
Представник ОСОБА_14 підтримав заявлений потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_13 цивільний позов, та просив задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 дав пояснення, що 03.06.2019 року в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області знаходився за кермом автомобіля, який знаходився в нерухомому стані на узбіччі біля кафе в с. Лісний Хлібичин, та чекав виїзду з другорядної дороги. Перебував на відстані приблизно 200 метрів від місця ДТП. Ствержує, що особисто бачив момент вчинення ДТП, спочатку їхав автомобіль марки «ВІВАРО» в напрямку м. Івано-Франківська з лівої сторони, побачив куряву, та почув звук удару, який відбувся позаду автомобіля «Віваро». По слідах гальмування автомобілів було видно, що ДТП відбулася на правій стороні в напрямку з м. Івано-Франківська в сторону м. Коломия, оскільки гальмівний шлях був з правої сторони. Автомобілі знаходилися як з правої сторони на узбіччі,а інший - з лівої, конкретно не пам`ятає. Довжина гальмівного шляху була великою. На місце, де відбулася ДТП, приїхали ще з одним чоловіком одночасно. Після чого підбіг ще один чоловікі почали надавати допомогу обвинуваченому, який перебував в автомобілі марки «Мазда 6», витягнули його з автомобіля. Обвинувачений мав тілесні ушкодження і перелом ноги, був при свідомості, перебував у шоковому стані, запитував, як потерпілі. Машина задимілася, і його відтягнули на узбіччя. Потім почали допомагати людям з іншої машини. Він свідок був понятим при огляді місця події, як проводилися заміри не пам`ятає, протокол огляду місця події підписував і достовірність даних підтверджує. Також вказав, що запаху алкоголю від обвинуваченого не чув, візуально будь-яких ознак алкогольного сп`яніння в обвинуваченого не бачив.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_29 вказав, що 03.06.2019 року їхав з сім`єю зі сторони міста Чернівці на автомобілі «ОПЕЛЬ ВІВАРО» в напрямку до міста Івано-Франківська. В селі Лісний Хлібичин Коломийського району під час розмови з дружиною відчув, як йому здалося, хлопок в салоні, подумав, що щось сталося з колесом, а потім зрозумів, що то удар, пригальмував, подивився в дзеркало і побачив, що позаду сталася ДТП. Сказав дружині викликати швидку медичну допомогу, розвернув автомобіль та під`їхав на місце ДТП, почав ще з одним свідком надавати допомогу водію автомобіля білого кольору, марки не пам`ятає, в якого була травма ноги і шоковий стан, відтягнули двері і витягнули з машини. Потім підбігли до іншої машини, але там були загиблі люди чоловік і жінка. Стверджує, що одна машина була внизу біля каплички (в якій перебували загиблі люди),кольору не пам"ятає, інша (біла) - на обочині з протилежної сторони. Що далі було не знає і не пам"ятає, так як повернувся до дружини, було багато людей. Запаху алкоголю від обвинуваченого не чув, візуально будь-яких ознак алкогольного сп`яніння в обвинуваченого, не бачив. Надавав свідчення працівникам поліції та підписував протокол.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 пояснив, що 03.06.2019 року разом з батьками ОСОБА_37 та ОСОБА_38 рухалися автомобілем під його свідком керуванням з м. Коломия до м.Івано-Франківська. Погода була сонячною, асфальт і розмітка зроблені. На його очах відбулася ДТП. Автомобіль обвинуваченого «Мазда 6» виконував небезпечні маневри, швидкість була висока, здійснював обгони, і у нього, свідка, склалося враження, що автомобіль обвинуваченого був некерований, або малокерований і він намагався його стабілізувати. В момент зіткнення автомобіль потерпілих був фактично правою стороною на узбіччі, його водій намагався уникнути зіткнення. Автомобіль «Мазда» зіткнувся з автомобілем потерпілих на смузі зустрічного руху. Від удару автомобіль обвинуваченого розвернувся по годинниковій стрілці й зупинився на протилежній стороні в 15-20 градусах в сторону м.Івано-Франківська на своїй смузі, тобто його розвернуло по колу. Автомобіль потерпілих після зіткненняи знаходився в кюветі. Коли приїхав відтворювати ДТП, то на асфальті залишалися ще сліди. Перед ДТП звуків гальмування не чув, чув звуки заносу. Після ДТП підбіг до потерпілих - чоловік був мертвий, жінку побачив пізніше, оскільки машина парувала. Коли підбіг до водія автомобіля ОСОБА_39 і відкрив двері, то він лежав, витягнувшись, на сидінні пасажира і запитав, чи в іншій машині всі живі. Не може стверджувати, чи обвинувачений ОСОБА_17 перебував в стані алкогольного сп яніння. Коли відкрив двері автомобіля обвинуваченого, то відчув легкий запах спиртовмісної речовини для склоочисника.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , який працює лікарем-травматологом Коломийської ЦРЛ, дав показання про те, що з приводу ДТП, яка мала місце 03.06.2019р. в с.Лісний Хлібичин Коломийського району було двоє слідчих з м.Львова. Хто привіз обвинуваченого до ОСОБА_40 : чи слідчі, чи працівники медичної швидкої допомоги - не пам`ятає. Не пам`ятає характер тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_17 . З приводу забору крові на стан сп`яніння нічого пояснити не може. Пояснив, що у випадку, якщо обвинувачений залишається у стаціонарі, то кров мають брати у відділі медсестра травматологічного відділення, яка здійснює забір крові у стерильні пробірки, закорковує, потім поміщащає у конверт, який заклеюється, опечатується трьома печатками лікаря і супровідним документом направляється відповідному адресату. Крім того здійснюється запис о котрій годині й якого числа зроблено забір крові. Лікар у листку призначення повинен про це зазначити. Особа повідомляється, що беруть кров на алкоголь так як має право відмовитися, беруть 4-5мл. Йому відомо, що у всіх ДТП мають робити забір крові. Чим передбачений такий порядок, не пам ятає. Чи обвинувачений поступав у відділення, не пам`ятає. Хто здійснював забір крові у даному випадку, не пам`ятає. На момент поступлення стан у обвинуваченого був пригнічений, запаху алкоголю від нього не чув.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 пояснила, що 03.06.2019 року близько 13 год. працювала у себе на городі, який знаходиться в с. Лісний Хлібичин Коломийського району. Йшла додому поміняти плужки, коли відбігла пару метрів, почула удар і повернулася назад. Коли підбігла до каплички, то побачила, що сіра машина потерпілих була забита в дерев`яний місток, злетіла в кювет. На протилежній стороні лежав обвинувачений. Обставин скоєння ДТП не бачила. Повідомила по телефону родичів потерпілої ОСОБА_13 , підбігла до машини потерпілих, люди почали виламувати двері і витягати потерпілих. Приїхала швидка медична допомога, і було констатовано смерть потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_18 . До обвинуваченого не підходила, оскільки знаходилася біля автомобіля потерпілих. Слідів гальмування та тертя не бачила.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_42 в судовому засіданні дала показання, що обставин скоєння ДТП 03.06.2019р. в с.Лісний Хлібичин Коломийського району та моменту зіткнення транспортних засобів не бачила так як прийшла вже після ДТП. Один з автомобілів був дуже пошкоджений і стояв біля каплички. Коли прибігли родичі загиблих потерпілих, їй стало погано, тому пішла додому. Ніяких слідів на дорозі не бачила, оскільки близько не підходила, нічого з приводу обставин скоєння ДТП пояснити не може, обвинуваченого на місці події не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_43 дав показання, що 03 червня 2019 року він їхав по дорозі в селі Лісний Хлібичин Коломийського району на автомашині марки «Нива» зі швидкістю 50 км/год. Коли подивися в ліве дзеркало, то побачив, що ззаду на великій швидкості 150-160 км/год рухається автомобіль "Мазда 6", і він, свідок, зманеврував праворуч. Автомобіль «Мазда 6» обігнав його за 500 метрів до першого пішоходного переходу. З сторони м.Івано-Франківська їхала машина чорного кольору, яка також зманеврувала, після чого автомобіль «Мазда 6» почав маневрувати справа наліво по дорозі. Автомобіль «Мазда 6» здійснюючи повторно обгін був на його думку некерованим. Потім на другому пішохідному переході мало місце зіткнення автомобіля «Мазда 6» з іншим автомобілем. До місця, де мала місце ДТП, не підходив і більше нічого пояснити не може. Обвинуваченого на місці події не бачив. Після цього поїхав додому.
На допиті свідків ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , дослідженні відеодоказів та речових доказів сторона обвинувачення та інші учасники судового розгляду даного кримінального провадження, не наполягали.
Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_17 підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом безпосередньо в судовому засіданні відповідно до ст.92 КПК України, а саме:- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000526 дата реєстрації 03.06.2019 р. о 16:57:19(т.1 а.с.42-43);
- відомостями, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.06.2019 року та схемою до нього, де зафіксовано, що дорожньо-транспортна пригода мала місце в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області на ділянці автодороги Н-10 Стрий Чернівці в суху хмарну погоду. Дорога пряма в плані, горизонтального поздовжнього профілю, рівна, призначена для руху в двох напрямках. Дорожнє покриття асфальтобетон, сухий, забруднений.Ширина смуги по напрямку на м. Коломия 3,59 м, зустрічної3,6м. Зустрічні потоки транспорту відокремлюються суцільною лінією горизонтальної розмітки 1.1. На цій ділянці розташований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.3 («зебра»).З правої сторони дороги по напрямку на м. Коломия знаходиться автомобіль марки Daewoo Nexia реєстраційний № НОМЕР_2 , в якому повністю деформовано кузов з максимальною деформацією в передній лівій частині. На смузі руху по напрямку на м. Івано-Франківськ розташований автомобіль марки Mazda 6 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому деформована передня частина з концентрацією пошкоджень в передній правій частині. На смузі руху до м. Коломия виявлено два одинарні паралельні сліди довжиною 22,2 м і 16,7 м, а також слід довжиною 9,4 м. На цій же смузі виявлено подряпину асфальту, розлиття паливно-мастильних матеріалів і ділянку розсипу уламків.(т. 3, а.с. 64-72; а.с. 73);
- фототаблицею до протоколу огляду місця події від 03.06.2019 року (т. 3, а.с. 74-114);
- відомостями, що містяться у висновку судово-медичного експерта Коломийського районного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 115 від 13.07.2019 року, згідно з яким смерть потерпілої ОСОБА_13 настала від закритої травми шиї з переломом І та ІІ шийних хребців, крововиливами в навколишні м`які тканини, вивихом обох атланто-потиличних суглобів із розривом передньої атланто-потиличної зв`язки, розміченням речовини спинного мозку, крововиливами під оболонки та в речовину спинного мозку. Інші ушкодження сприяли настанню смерті. (т. 3, а.с. 150-152);
- відомостями, що містяться у висновку судово-медичного експерта Коломийського районного відділення Івано-Франківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 114 від 13.07.2019 року, згідно із яким смерть потерпілого ОСОБА_18 настала від масивної крововтрати внаслідок закритої травми грудної клітки, тазу і живота та органів грудної та черевної порожнини з саднами та синцями на шкірі, переломом грудини, розривами лобкового симфізу, печінки, селезінки, правого купола діафрагми, кореня брижі тонкої кишки; крововиливами в тканину обох легень, в діафрагму, брижейку, жирову капсулу обох нирок, які супроводжувались внутрішньою кровотечею в праву плевральну та черевну порожнини. Інші тілесні ушкодження сприяли настанню смерті. (т. 3, а.с. 160-162);
- відомостями, що містяться у висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 08.07.2019 року № СЕ-19/109/26-349 ІТ/19, відповідно до якого на момент експертного огляду та дослідження робоча гальмівна система, рульова система та система зовнішнього освітлення автомобіля марки «Mazda 6» реєстраційний № НОМЕР_1 знаходилася у стані відмови. Виявлені несправності (пошкодження) робочої гальмівної системи, рульового керування та системи зовнішнього освітлення автомобіля «Mazda 6» реєстраційний № НОМЕР_1 виникли в результаті розвитку ДТП (т. 3, а.с. 232-239);
- висновком експерта Івано-Франківського обласного бюро СМЕ №764 від 11.06.2019 року судово-токсилогічної експертизи - крові від трупа ОСОБА_13 в якому зафіксовано відсутність у досліджених взірцях метилового, етилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізометрів (т. 3 а.с 164-165);
- витягом в якому містяться дані про отримання посвідчення водія ОСОБА_16 (т.4 а.с. 76);
-відомостями, що містяться у висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 10.07.2019 року № СЕ-19/109/26-347 ІТ/19, відповідно до якого на момент огляду та дослідження робоча гальмівна система, рульове керування та система зовнішнього освітлення автомобіля марки «Daewoo Nexia» реєстраційний № НОМЕР_2 знаходились в стані відмови, виявлені несправності (пошкодження) гальмівної системи, рульового керування та системи зовнішнього освітлення даного автомобіля виникли в результаті розвитку ДТП, а тому водій не мав можливості їх виявити перед виїздом чи під час експлуатації транспортного засобу (т. 4, а.с. 7-14);
- відомостями, що містяться у висновку експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 18.07.2019 року, № СЕ-19/109/26-348 ІТ/19, відповідно до якого зіткнення автомобіля марки «Daewoo Nexia» реєстраційний № НОМЕР_2 та автомобіля марки «Mazda 6» реєстраційний № НОМЕР_1 відбулось на смузі, призначеній для руху в напрямку до м. Коломия, та відносно елементів дороги знаходиться в районі закінчення двох прямолінійних та паралельних між собою гальмівних слідів довжиною 22,2 м та 16,7 м відповідно, які зафіксовані в межах ділянки осипу осколків скла, уламків пластмаси та деталей машин, довжиною 13,45 м.При первинному контактуванні поздовжні осі транспортних засобів перебували під кутом біля 155° ±5°, і при цьому автомобіль марки Daewoo Nexia реєстраційний № НОМЕР_2 переднім бампером у лівій кутовій частині контактував із переднім бампером у правій кутовій частині автомобіля марки Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 .В момент первинного контактування повздовжня вісь автомобіля марки Mazda 6, реєстраційний № НОМЕР_1 до осьової лінії дорожньої розмітки знаходилась під кутом приблизно 0,4°, а повздовжня вісь автомобіля Daewoo Nexia в даний момент знаходилась під кутом приблизно 24,6° ±5° до того ж орієнтиру.В момент первинного контактування обидва автомобіля Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 та Daewoo Nexia реєстраційний № НОМЕР_2 перебували в русі (т. 4, а.с. 21-31);
- копією паспорта організації дорожнього руху ділянки автомобільної дороги Н-10 Стрий-Чернівці - Мамалига км 141+200 наданого службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області в місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди (т.4, а.с. 55-56);
- копіями карт виїзду швидкої медичної допомоги № 1226, № 1227 від 03.06. 2019 року, якими підтверджується отримання прийому виклику до АДРЕСА_2 о 13 год. 20 хв., виїзду на виклик - 13 год. 20 хв., прибуття на місце - 13 год. 30 хв., закінчення виклику - 14 год. 40 хв., повернення на станцію - 14 год. 40 хв. Працівниками швидкої допомоги надавалась невідкладна швидка медична допомога потерпілим ДТП та зафіксовано смерть потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_13 до приїзду (т. 4, а.с. 65-68);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_18 від 03.06.2019 року та фото таблицею до протоколу огляду, в якому зафіксовано положення трупа ОСОБА_18 , тілесні ушкодження та виявлені під час огляду речі ( т.3 а.с. 116- 118, а.с. 119-125);
- протоколом огляду трупа ОСОБА_13 від 03.06.2019 року та фото таблицею до протоколу огляду, в якому зафіксовано положення трупа ОСОБА_13 , тілесні ушкодження та виявлені під час огляду речі ( т.3 а.с. 126-128, а.с. 129-131);
-висновком експерта Івано-Франківського обласного бюро СМЕ №763 від 11.06.2019 року крові та спинно-мозкової рідини від трупа ОСОБА_18 в якому зафіксовано відсутність у досліджених взірцях метилового, пропілового, алілового спиртів та їх ізометрів (т. 3 а.с 164-165);
-висновком експерта Коломийського районного відділення Івано-Франківського обласного бюро СМЕ №135 від 09 серпня 2019 року відповідно до якого у ОСОБА_16 мали місце тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розгляд здоров`я, але не були небезпечними для життя, в момент спричинення. Характер і розташування даних тілесних ушкоджень не виключають можливості спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_16 внаслідок удару до виступаючих частин салону легкового автомобіля, який потрапив в дорожньо - транспортну пригоду (т.3 а.с. 170-172);
- висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю сержанта поліції ОСОБА_16 від 01.07.2019 р., відповідно до якого були підтверджені відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування. За результатами службового розслідування ОСОБА_16 звільнено з Національної поліції України ( т.4 ст. 47-52)
- копією реєстраційної картки ТЗ, відповідно до якої автомобіль марки Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 належить власнику - ОСОБА_46 (т.4, а.с. 75);
- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_18 (т.4, а.с. 80);
- копією лікарського свідоцтва про смерть № 114 від 05 червня 2019 року ОСОБА_18 ( т. 4, а.с. 81);
- копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого виконкомом Ліснохлібичинської сільської Ради Івано-Франківської області, яким встановлено, що ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 про що 05 червня 2019 року складено відповідний актовий запис № 9;
- відомостями, що містяться у висновку експертів Львівського НДЕКЦ МЮ України за результатами проведення комісійної судової автотехнічної експертизи № 2995 від 08 жовтня 2019 року, відповідно до якого величина швидкості руху автомобіля «Мазда 6» (р.н.з. НОМЕР_1 ), яка відповідала витратам кінетичної енергії на утворення деформацій вказаного автомобіля та рух в стані бокового заносу, становить не менше 68…72 км/год. Дійсна ж швидкість руху цього автомобіля перед зіткнення могла бути більшою, ніж вказана (оскільки ще її частина була погашена при переміщенні вказаного транспортного засобу від місця зіткнення до цього кінцевого положення).При заданих вихідних даних величина швидкості руху автомобіля «Деу Нексія» (р.н.з. НОМЕР_2 ), яка відповідала витратам кінетичної енергії на утворення деформацій вказаного автомобіля, становить не менше 59 км/год. Дійсна ж швидкість руху цього автомобіля перед зіткненням могла бути більшою, ніж вказана (оскільки ще її частина була погашена при переміщенні вказаного транспортного засобу від місця зіткнення до цього кінцевого положення) (т. 4, а.с. 91-100);
- протоколом огляду речового доказу про вилучення для проведення судово-трасологічної експертизи переднього правого колеса автомобіля марки "Мазда 6" реєстраційний № НОМЕР_1 для подальшого надання його експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (т. 4, а.с. 105-106);
- постановою про визнання речей та предметів, речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 19 червня 2019 року, згідно із якої відеофайл, що знаходиться на DVD-R диску, на якому зображено події, які відбувалися одразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000526 (т. 4, а.с. 61-62);
- довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні № 0000526 (т.3 а.с.231; т. 4, а.с. 6,20,90, 111, 153, );
- постановою про визнання речей та предметів речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 16 липня 2019 року, згідно із якої шина та диск переднього правого колеса автомобіля марки "Мазда 6" реєстраційний № НОМЕР_1 , які на праві власності належать ОСОБА_46 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000526 (т. 4, а.с. 107-108) та постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління ОСОБА_47 від 04 червня 2019 року про визнання речей і предметів, речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування;
- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених(отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, № 000192 від 16.07.2019 р. (т. 4, а.с. 109);
- відомостями, що містяться у висновку експертів № 2996/2997 від 27 червня 2019 р. трасологічної та автотехнічної експертиз у кримінальному провадженні № 0000526, відповідно до якого пошкодження на представленому для дослідження передньому правому колесі автомобіля Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 утворені в момент ДТП в результаті ударної взаємодії із стороннім твердим предметом перешкодою, якою могли бути деформовані частини і деталі як даного автомобіля, так і зустрічного автомобіля Daewoo Nexia реєстраційний № НОМЕР_2 , з яким відбулося зіткнення під час ДТП.Оскільки розгерметизація переднього правого колеса автомобіля Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 виникла під час ДТП, то, з технічної точки зору, стан переднього правого колеса автомобіля Mazda 6 реєстраційний № НОМЕР_1 перед ДТП не міг впливати на керованість та динаміку руху вказаного автомобіля та не перебуває у причинному зв`язку з фактом даної ДТП (т. 4, а.с. 112-117);
- відомостями, що містяться у протоколі проведення на місці події слідчого експерименту від 19.06.2019р.за участю свідка ОСОБА_48 під час якого зафіксовано взаємне положення транспортних засобів у різні фази ДТП (т. 4, а.с. 120-123);
- схемою до протоколу від 19 червня 2019 р. ( т. 4, а.с.124-128);
-фототаблицею до протоколу слідчого експерименту від 19.06.2019 р. (т. 4, а.с. 130-144);
- відомостями, що містяться у висновку експерта Львівського НДЕКЦ МЮ України № 3920 від 09 жовтня 2019 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого, у заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_16 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.2; 1.5; 1.10 ( в частині значення термінів "безпечна швидкість"); 2.3 (підпунктів "б" та "д"). п. 11.3.; 12.1; 12.4; 12.9 (підпункт "б") ПДР у відповідності до якого вказаний водій повинен був рухатись правою смугою вибраного напрямку, із такою швидкістю (але не більше 50 км/год), щоб постійно контролювати рух керованого автомобіля та не виїжджати на зустрічну смугу руху, в ситуації, коли остання не була вільною.
Водій ОСОБА_18 у заданій дорожній ситуації повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпункти «б» та «д»); 12.3; 12.4 та 12.9 (підпункт «б») ПДР у відповідності до яких вказаний водій повинен був рухатися із швидкістю не більше 50 км/год та своєчасно застосувати гальмування із моменту об?єктивної можливості виявити, що зустрічний автомобіль «Мазда 6» (р.н.з. НОМЕР_1 ) виїжджає на смугу руху в напрямку м. Коломия та рухається по ній.
При заданих вихідних даних дії водія ОСОБА_17 не відповідали вимогам п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення терміну "безпечна швидкість"); 2.3 (підпунктів "б" та "д"); 11.3; 12.1; 12.4; 12.9 (пункт "б") ПДР України. З технічної точки зору водій ОСОБА_16 мав технічну можливість уникнути скоєння ДТП, і полягала вона у виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення терміну "безпечна швидкість"); 2.3 (підпунктів "б" та "д"); 11.3; 12.1; 12.4; 12.9 (пункт "б") ПДР. Тобто для уникнення ДТП водієві ОСОБА_16 необхідно було вести керований автомобіль по своїй (правій) стороні проїзної частини дороги із швидкістю не більше 50 км/год та не виїжджати на зустрічну смугу руху.
При заданих вихідних даних водій ОСОБА_18 мав технічну можливість зупинити керований автомобіль до місця зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування (як способу зупинки у межах найкоротшої, з можливих, віддалі).
При заданих вихідних даних причинами настання даної ДТП, з технічної точки зору, є:а) невідповідність дій водія ОСОБА_16 вимогам пунктів п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість»); 2.3 (підпункти «б» та «д»); 11.3; 12.1; 12.4 та 12.9 (підпункт «б») ПДР (т.4 а.с.154-158):
- ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 червня 2019 року у справі №463/4518/19, якою накладено арешт на автомобіль «Мазда 6» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »(т.2 а.с.59);
- ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 червня 2019 року у справі №463/4518/19, якою накладено арешт на автомобіль марки « Део Нексія» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 »(т.2 а.с.60);
- ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 червня 2019 року у справі №463/4518/19, якою накладено арешт на майно вилучене з автомобіля марки «Мазда 6» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 »(т.2 а.с.61);
ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 червня 2019 року у справі №463/4518/19, якою накладено арешт на майно вилучене з автомобіля марки « Део Нексія» реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 »(т.2 а.с.62).
Вищезазначені докази зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, є належними та допустимими, та такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Крім того суд вважає, що встановлена стороною обвинувачення обтяжуюча покарання обставина - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не знайшла об`єктивного підтвердження, а тому заяву захисника ОСОБА_15 про визнання доказів недопустимими слід задовольнити, виходячи із наступного.
Обвинуваченому ОСОБА_17 інкримінується порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб, тобто кримінальне правопорушення за ч.3 ст.286 КК України.
Склад кримінального правопорушення за ч.3 ст.286 КК України передбачає:
Основний безпосередній об`єкт це безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а додатковий обов`язків об`єкт - життя і здоров`я особи;
Суб`єкт злочину це осудна особа, яка досягла 16-річного віку і керує транспортним засобом;
Об`єктивна сторона злочину включає такі обов`язкові ознаки:а) діяння, б) обстановку, в) наслідки, г) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів. Такі правила встановлені у законах та інших нормативно-правових актах, насамперед Правилах дорожнього руху.
Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху, тобто в процесі пересування транспортних засобів.
Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винним, закономірно, з необхідністю тягне за собою наслідки, передбачені ст. 286 КК України.
Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і в цілому характеризується необережною виною.
Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів суд повинен зазначити у вироку, які вихідні дані він визнав такими, що відповідають дійсності, і з їх урахуванням оцінити висновок експерта.
В ході судового розгляду не було достовірно встановлено, що обвинувачений на момент цієї події керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з Витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_17 внесені до цього реєстру 03.06.2019 о 16.57.19 (т.1 а.с.43).
З відповіді КНП «Коломийська ЦРЛ» від 09.09.2019 № 1217/01-05/06 на адвокатський запит від 06.08.2019 зазначено, що « ОСОБА_17 був доставлений бригадою ШМД до ВНЕМД з приймальним покоєм КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР - о 14.20 год. 03.06.2019р.
Відібрання зразків крові ОСОБА_16 03.06.2019 о 15 год. 30 хв. для проведення експертного дослідження проводилось ще до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Суд зауважує, що на час події даного кримінального правопорушення діяла Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до р.ІІІ п.п.15-22 вказаної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Згідно відповіді КНП «Коломийська ЦРЛ» від 09.09.2019 № 1217/01-05/06 на адвокатський запит від 06.08.2019 зазначено, що « ОСОБА_17 був доставлений бригадою ШМД до ВНЕМД з приймальним покоєм КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР - о 14.20 год. 03.06.2019р. Працівники правоохоронних органів з направленням на проведення медичного огляду на стан сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції обвинуваченого ОСОБА_17 , не зверталися. Для проведення дослідження на стан сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції 03.06.2019 у обвинуваченого ОСОБА_17 відібрано зразки крові. Згідно із вимогою 04.06.2019 зразки крові обвинуваченого ОСОБА_17 було вилучено слідчим Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_31 . Медичний огляд з метою встановлення стану сп?яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції обвинуваченого ОСОБА_17 , не проводився, і, відповідно, Висновок та Акт медичного огляду не складався. Обвинувачений ОСОБА_17 доставлений бригадою ШМД до ВНЕМД з приймальним покоєм КНП «Коломийська ЦРЛ» КРР - 03.06.2019 у свідомості, з травмою середньої важкості» (т.5 а.с.84).Також до відповіді на адвокатський запит додано: висновок про ступінь тяжкості травми та стан алкогольного чи наркотичного сп?яніння, в якому зазначено, що «15.30 03.06.2019 р. взято кров на алкоголь»; копію супровідного листа без номеру від 03.06.2019 і талону до супровідного листа без номеру від 03.06.2019, де зазначено, що «близько 13.20 ДТП в с. Хлібичин» (т.5 а.с.85).
Суд погоджується із доводами сторони захисту про те, що відбирання біологічних зразків крові у обвинуваченого ОСОБА_16 у встановленому законом порядку не було проведено.
Огляд місця події проводився слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР м. Львова ОСОБА_25 04.06.2019 в період часу з 00 год. 21 хв. до 01 год. 40 хв. без участі понятих, без застосування технічних засобів фіксації та без зазначення конкретного місця огляду. У протоколі огляду місця події від 04.06.2019р. наявний запис: «Проведеним оглядом встановлено: наявність конверта, який є запечатаним та опечатаним печаткою лікаря ОСОБА_26 . Коломийської ЦРЛ і в якому знаходиться дві пробірки із кров?ю ОСОБА_16 », вміст конверту не оглядався.
Відомості, які в подальшому були отримані під час проведення та складання висновку судової токсикологічної експертизи від 10.06.2019 № 2156/2019-т судово-медичним експертом-токсикологом КЗ ЛОР «Львівське ОБСМЕ» ОСОБА_27 , де вказано, що в крові обвинуваченого ОСОБА_17 виявлено етиловий спирт в кількості 1,32 ‰ (проміле), при дослідженні зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , відібраних лікарем 03.06.2019, містили обставини про медичне обстеження особи, тобто дані відомості є такими, що становлять лікарську таємницю, і у відповідності до положень п. 2 ч. 1 ст. 162 КПК України належать до охоронюваної законом таємниці.
Доказів щодо ухвалення постави прокурора про відбирання біологічних зразків у обвинуваченого ОСОБА_17 , постановлення ухвал слідчим суддею про відібрання біологічних зразків крові обвинуваченого ОСОБА_17 , а також щодо тимчасового доступу до зразків крові, відібраних 03.06.2019 лікарем ОСОБА_26 , суду не надано.
Водночас, допитані в судовому засіданні свідки лікар ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 і ОСОБА_30 не підтвердили факт перебування ОСОБА_16 в стані алкогольного сп?яніння, у карті виїзду швидкої медичної допомоги від 03.06.2019 № 1228 п.23 зазначено, що зі слів обвинуваченого ОСОБА_17 алкоголь не вживав. Будь-яких даних про ознаки алкогольного сп?яніння немає.
Інших належних і допустимих доказів на підтвердження перебування обвинуваченого ОСОБА_17 у стані алкогольного сп`яніння під час судового розгляду справи, не встановлено.
Згідно ст.84 КПК процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Оскільки вказані вище протокол огляду місця події від 04.06.2019 та висновок судової токсикологічної експертизи від 10.06.2019 № 2156/2019-т, не відповідають вимогам кримінально-процесуального законодавства України та вищезгаданої Інструкції, то суд не має підстав для визнання їх належними та допустимими доказами для доведення перебування обвинуваченого ОСОБА_17 у стані алкогольного сп`яніння 03 червня 2019 року під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопрушеня.
Крім того судом встановлено, що в обвинувальному акті висунутому у кримінальному провадженні №0000526 від 03.06.2019 р. про обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України (т.1 а.с.3-10), у повідомленні про підозру від 07.06.2019р.(т.1 а.с.62-66), у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 21.10.2019р. (т.1 а.с.101-106) не зазначено про порушення обвинуваченим ОСОБА_49 2.9 а ПДР згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Сукупність наданих стороною обвинувачення та досліджених під час судового розгляду доказів не дозволяє зробити висновку щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння обвинуваченим ОСОБА_17 .
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відтак, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання, судом визнається щире дієве каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що обвинувачений ОСОБА_17 по місцю проживання та роботи характеризується виключно позитивно (т.4 а.с.169,173), до кримінальної відповідальності притягується вперше (т.4 а.с.159), на обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться (т.4 а.с.176,177), добровільно частково відшкодував потерпілим завдану кримінальним правопорушенням матеріальну і моральну шкоди, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_17 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286 КК України.
Крім того, підлягає призначенню обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке передбачене санкцією ч.3 ст.286 КК України як обов`язкове.
Щодо заявлених цивільних позовів суд доходить наступних висновків.

Частиною 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до ст. 3 Конституції України «Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю».

Як передбачено статтями 56, 62 Конституції України фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

При цьому, вирішуючи пред`явлений потерпілими цивільний позов, суд повинен виходити з встановленого ст. 60 ЦПК України обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно із ч. 1 ст. 121 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Щодо відшкодування потерпілим моральної шкоди, суд вважає, що розмір шкоди повинен бути співрозмірний ступеню вини відповідача за цивільним позовом в наслідках, спричинених його протиправними діями.

Судом встановлено, що до початку судового розгляду потерпілі ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_35 у порядку ст. 128 КПК України звернулися із цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_50 про стягнення на користь кожного по 250000 гривень моральної шкоди, а всього 750000 гривень (т. 1, а.с. 117-120) посилаючись на те, що розмір моральної шкоди визначити важко так як загинуло двоє молодих людей, для них, потерпілих, це стало глибоким потрясінням і триваючому душевному болі, вимушеній зміні життєвого укладу, позбавлення можливості отримувати підтримку і допомогу від сина.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Отже, відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Судом проаналізовано наведені в заявах доводи, а саме те, що у потерпілого ОСОБА_19 , ОСОБА_20 втрачено сина, а у потерпілої ОСОБА_51 брата, чим порушено звичні для сім`ї соціальні зв`язки. При цьому враховано глибину моральних страждань потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, доведення причинно-наслідкового зв`язку між діяннями обвинуваченого та завданням шкоди потерпілим. Судом також встановлено, що батьки обвинуваченого намагалися в добровільному порядку відшкодувати потерпілим ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_52 завдану кримінальним правопорушенням моральну шкоду, частково відшкодовували, однак від незалежних від них причин (відсутність спілкування із потерпілими), не взмозі були добровільно відшкодувати потерпілим завдану моральну шкоду(т.5 а.с.29-52).
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що цивільний позов потерпілих слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_16 на користь ОСОБА_19 та ОСОБА_20 по 200 000 гривень кожному завданої моральної шкоди, на користь ОСОБА_51 50 000 гривень, а в решті позову слід відмовити.

Судом також встановлено, що потерпілий ОСОБА_11 та ОСОБА_13 подали до суду позовну заяву про стягнення з обвинуваченого він же відповідач Антоняка відповідно 20975 (двадцять тисяч дев?ятсот сімдесят п?ять) гривень витрат на поминальний обід та 70000 (сімдесят тисяч) гривень вартість спорудження надгробного пам ятника (т.2 а.с.35-42).
Слід зазначити, що потерпіла ОСОБА_12 у присутності потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 06.07.2019р. власноручно написала розписку про отримання в інтересах усіх потерпілих грошових коштів у розмірі 20000 (двадцять тисяч) євро на відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Факт написання такої розписки й відсутності претензій матеріального і морального характеру підтверджено і самими потерпілими в судовому засіданні, а також нотаріально засвідченими заявами потерпілих (т.5 а.с.а.с.88-93).
Відповідно до визначення, наведеного у ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Згідно із ст. 12 цього ж Закону вартість послуг та предметів ритуальної належності визначається на принципах оплати тільки тих послуг, що відповідають державним стандартам та нормативним документам.
Зокрема, відповідно до листа Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 № 193 про «Необхідний мінімальний перелік окремих видів ритуальних послуг», до необхідних ритуальних послуг входять: оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; оформлення свідоцтва про поховання; копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили); монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу; кремація тіл померлих; поховання та підпоховання урни з прахом померлих у колумбарну нішу, в існуючу могилу, у землю; зберігання урн з прахом померлих у крематорії; організація відправлення труни з тілом чи урни з прахом померлого за межі України; запаювання оцинкованої труни; замощення урни з прахом померлого в колумбарну нішу.
Отже, вартість поминального обіду не входить до комплексу заходів щодо поховання спадкодавця. Крім того суду не надано доказів про оплату потерпілим ОСОБА_11 вартості поминального обіду в сумі 20975 гривень, а тому у задоволенні позову потерпілого він же позивач ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого він же відповідач Антоняка 20975 гривень вартості поминального обіду, слід відмовити, а позов потерпілого ОСОБА_13 про стягнення 70000 (сімдесят тисяч) гривень вартості спорудження надгробного пам ятника, слід задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, тому процесуальні витрати за проведені експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 21823 ( двадцять одна тисяча вісімсот двадцять три) грн.47 коп. слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_17 , оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення (т.3 а.с.231, т.4 а.с.а.с.6,20,90,111,153).
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.06.2019 р. (т.2 а.с.а.с.59,60,61,62).
Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.368, 370 КПК України, суд -
у х в а л и в :
ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_16 залишити попередньо обраний - тримання під вартою і строк відбування покарання рахувати з 09 липня 2019 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 , задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілого ОСОБА_13 70 000 (сімдесят тисяч) гривень на відшкодування матеріальної шкоди.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_51 , задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілого ОСОБА_19 200 000 (двісті тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_20 200 000 (двісті тисяч) на відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_16 на користь потерпілої ОСОБА_51 50 000 (п ятдесят тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди.
В решті позову, відмовити.
У задоволенні позову ОСОБА_11 про стягнення 20 975 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_16 в користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 21823 ( двадцять одна тисяча вісімсот двадцять три) грн.47 коп.
Речові докази: автомобіль марки марки "Мазда 6", реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", який знаходиться на території ДП "Інформ-ресурс" за адресою м. Коломия, вул.Горбаша,8, шину та диск переднього правого колеса автомобіля марки "Мазда 6" реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 ", ключ від автомобіля "Мазда 6", який зберігається в кімнаті речових доказів №216 Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові - повернути власникам чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даними транспортними засобами;
- автомобіль марки "Део Нексія" реєстраційний номерний знак " НОМЕР_2 ", який знаходиться на території ДП "Інформ-ресурс" за адресою м.Коломия, вул.Горбаша,8, страховий поліс №8785437 на ім"я ОСОБА_13 , страховий поліс №3209327 на ім"я ОСОБА_53 , які зберігаютьсяя в кімнаті речових доказів №216 Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові - повернути власникам чи особам, уповноваженим власниками на розпорядження даними транспортними засобами;
- вирізку подушки безпеки із керма автомобіля "Мазда 6"; змиви із керма автомобіля "Мазда 6"; змиви із ручки коробки передач автомобіля "Мазда 6"; змиви із внутрішньої сторони ручки дверей водія автомобіля "Мазда 6"; змиви РБК із резинового коврика на місці водія автомобіля "Мазда 6", які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів №216 Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у місті Львові знищити;
- посвідчення водія на ім"я ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль серії НОМЕР_5 , посвідчення працівника поліції ОСОБА_16 , відеофайли на DVD-R диску із зображенням подій, які відбувались одразу після вчинення ДТП, два DVD-R диски із фотографіями, відеофайли на DVD-R диску з нагрудних камер працівників УПП в Івано-Франківській області, карту micro SD з відеозаписом проведення слідчого експерименту, залишити в матеріалах даного кримінального провадження.
Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.06.2019 р. на: автомобіль марки "Мазда 6" реєстраційний номерний знак " НОМЕР_1 "; автомобіль марки "Део Нексія" реєстраційний номерний знак " НОМЕР_2 "; пакет № 1 з посвідченням працівника поліції ОСОБА_16 , пакет № 2 з вирізкою подушки безпеки із керма автомобіля "Мазда 6", пакет № 3 із змивами із керма автомобіля "Мазда 6", пакет № 4 із змивами із ручки коробки передач автомобіля "Мазда 6", пакет № 5 із змивами із внутрішньої сторони ручки дверей водія автомобіля "Мазда 6", пакет № 6 із змивами РБК із резинового коврика на місці водія автомобіля "Мазда 6", пакет № 7 із ключем від автомобіля "Мазда 6"; пакет № 8 із страховим полісом №8785437 на ім"я ОСОБА_13 , із страховим полісом №3209327 на ім"я ОСОБА_54 , із посвідченням водія на ім"я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_4 ; із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль серії НОМЕР_5 .
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1