ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження № 0000337 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

встановив:
Згідно обвинувального акту, відповідно до графіку несення служби особовим складом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України на вересень місяць 2020 року та дислокації сил та засобів роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції України рядова поліції ОСОБА_5 , з 07 год. 00 хв. 06.09.2020 до 07 год. 00 хв. 07.09.2020 разом з рядовим поліції ОСОБА_6 взводу № 2 роти № 1 батальйону №4, заступили на службу у складі екіпажу № 1203 автопатруля Шевченківського та Київського районів м. Харкова, для виконання покладених обов`язків.
Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно положень Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до посадових інструкцій, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 року № 5217, поліцейський (інспектор) управління патрульної поліції в Харківській області відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює у тому числі: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством, припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду; здійснює охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, також вживає заходів щодо охорони та збереження місця події у первинному, незміненому стані до прибуття уповноважених осіб, зокрема слідчо- оперативних груп. У тому числі п.2.2. посадової інструкції визначено, що поліцейський (інспектор) під час несення служби у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху здійснює також організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху, контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху, заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки; профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху.
Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію", перед початком несення служби 06.09.2020 поліцейський рядовий поліції ОСОБА_6 отримав нагрудний відео реєстратор ХА02251,з інвентарним номером 10148-12824, який використовувався під час несення служби та нагрудний відео реєстратор ХА01941, з інвентарним номером 10148-12792.
10.02.2020 близько 09 години 46 хвилин поліцейським рядовим поліції ОСОБА_6 , виконуючи покладені на них обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів, у сфері безпеки дорожнього руху на території Київського району м. Харкова, знаходячись у службовому автомобілі Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Г. Праці, 2/48, виявлено транспортний засіб марки Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_4 , 1982 року народження, за вказаною адресою їхав на автомобілі, на якому не працював задній стоп-сигнал, чим порушив п.31.4.3 Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП) у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Виконуючи покладені на Патрульну поліцію України обов`язки, поліцейським ОСОБА_6 , на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки Skoda Oktavia, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , 1982 року народження, з приводу вказаних порушень.
В ході розгляду матеріалу у водія ОСОБА_4 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_6 запропонував йому пройти тест на газоаналізаторі «Драгер», однак ОСОБА_4 відмовився та йому було запропоновано проїхати за адресою: АДРЕСА_2 , з метою проходження відповідного лікаря фахівця.
Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , знаходячись на вулиці, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент розгляду справи поліцейським ОСОБА_6 та складання відносно ОСОБА_4 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, діючи умисно, з метою надання поліцейському неправомірної вигоди, запропонував поліцейському ОСОБА_6 , який відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою, неправомірну вигоду в сумі 1500 грн., як неправомірну вигоду, за не складення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та ч.1 ст. 130 КУпАП, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, тим самим надав службовій особі неправомірну вигоду, за не вчинення відносної нього службовою особою дії з використанням службового становища.
Поліцейський ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_4 запропонував грошові кошти у розмірі 1500 гривень, як неправомірну вигоду, за не притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, повідомив про незаконні дії останнього, а саме повідомлено про факт надання неправомірної вигоди на лінію диспетчерського центру «102», викликано на місце слідчо-оперативну групу Київського ВП ГУНП в Харківській області. Відносно водія ОСОБА_4 на місці було складено постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 гривень по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП України від 06.09.2020 серії ДП18 № 56580.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі неправомірної вигоди, за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в об`ємі пред`явленого обвинувачення не визнав, при цьому зазначив, що 06.09.2020р. він перебував за кермом автомобіля та його зупинила патрульна поліція, повідомила, що не працює стоп-сигнал. Після чого, поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та повезли його до лікаря. Він не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння, лише вимагав присутності адвоката. Також зазначив, що пропонував поліцейському кошти в сумі 1200-1500 грн., щоб йому віддали права та відпустили. В подальшому зазначив, що кошти пропонував у якості сплати штрафу.
Повідомив, що не пропонував кошти за не складення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та ч.1 ст. 130 КУпАП.
В підтвердження вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ст.369 КК України, стороною обвинувачення надані наступні досліджені судом докази.
Витяг з ЄРДР за № 0000337 від 08.10.2020р. про виявлення прокурором 06.09.2020р. кримінального правопорушення, відповідно до якого 06.09.2020р. до чергової частини Київського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення проте, що за адресою: АДРЕСА_2 працівникам поліції пропонували неправомірну вигоду за невиконання останніми своїх службових обов`язків.
Рапорт прокурора ХМП №2 ОСОБА_7 , що ним вивчені матеріали за фактом пропозиції надання неправомірної вигоди працівникам поліції та в діях невстановленої особи вбачається ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.
Рапорт ст. інспектора Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , що 06.09.2020р. о 09:56 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.09.2020р. за адресою: м.Харків, вул.Шевченко, 26, працівники поліції затримали громадянина ОСОБА_4 , який пропонував неправомірну вигоду екіпажу 1203 в сумі 1500 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності. Заявник Голуб.
Рапорт ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_4 , який поводив себе неадекватно спец засобів кайданки, а також, що водій ОСОБА_4 пропонував неправомірну вигоду у розмірі 1500 грн., щоб уникнути відповідальності за його правопорушення, все фіксувалось на боді-камеру ХА 02251.
Два рапорти про вжиття заходів направлених на встановлення обставин, щодо неправомірної вигоди працівникам поліції.
Витяги з наказу №1176о/с від 10.12.2018р. та №941 о/с від 02.12.2019р. про при значення по управлінню патрульної поліції по взводу №2 роти№1 батальйону №4 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Копії посвідчень поліцейського УПП в Харківській області ОСОБА_6 та інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_5 .
Супровідний лист УПП в Харківській області ДПП про надання інформації, що поліцейські мали два портативні відеореєстратори ХА02251, ХА01941 та копії адміністративних матеріалів.
Самі копії направлених матеріалів: постанова серії ДП18№565380 , складена інспектором ОСОБА_5 , відповідно до якої 06.09.2020р. о 08:00 год. в м.Харкові вул. Героїв Праці,2/48 водій ОСОБА_4 керував ТЗ Skoda Oktavia, днз. НОМЕР_2 з технічною несправністю, а саме при натисканні на педаль гальмування не горів задній лівий стоп-сигнал, чим порушив вимогу п.п.31.4.3а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та на ОСОБА_4 застосовано штраф в розмірі 340 грн.; два витяги з наказів про призначення; посадові інструкції інспектора УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_5 та поліцейського УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_6 , відповідно до яких поліцейський ОСОБА_6 здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством; графік несення служби службовим складом УПП в Харківській області ДПП де визначено 06.09.2020р. робочим днем батальйону №4; дислокація сил та засобів батальйону №4 де визначено місце дислокації та склад екіпажу № 1203 по Київському району у складі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , службовий автомобіль Toyota Prius 3548.
Також наданий диск із відео з портативних відеореєстраторів патрульних поліцейських відповідно до якого вбачається, що 06.09.2020р. о 08:16 до автомобіля за кермом якого перебуває ОСОБА_4 підходить поліцейський, повідомляє про несправність заднього лівого стоп сингала та просить пред`явити документи. В подальшому пропонує ОСОБА_4 пройти огляд на стан сп`янінні за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у лікаря, ОСОБА_4 погоджується проїхати до лікаря. В подальшому вбачається на відео перебування ОСОБА_4 в кабінеті лікаря.
Після чого , 06.09.20р. о 09:16 та 09:31 год. перебуваючи біля будівлі ОСОБА_4 повідомляє поліцейському який стоїть поруч, що він дасть гроші в сумі 1500 грн. , а його відпустять. Поліцейський повідомляє, що така пропозиція є незаконною.
06.09.2020р. о 09:27 ОСОБА_4 повідомляють про складання у відношенні нього протоколу за ст. 130 КУпАП. О 10:07 год. оголошують постанову у відношенні ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КУпАП
Постанова про визнання вказаного диску речовим доказом.
Також під час судового розгляду був допитаний у якості свідка ОСОБА_6 . Відповідно до показів свідка він працює поліцейським взводу №2 роти№1 батальйону №4 УПП в Харківській області. 06.09.2020р. перебував на чергуванні разом із ОСОБА_5 . По вул.Героїв Праці близько 07-08 год був зупинений автомобіль Skoda Oktavia у автомобіля не працював стоп-сигнал. В ході перевірки документів у водія автомобіля, раніше не знайомого йому ОСОБА_4 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано водію пройти огляд, водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря. Вони проїхали разом із ОСОБА_4 на АДРЕСА_2 де знаходився кабінет лікаря. Біля будівля ОСОБА_4 запропонував йому грошові кошти в сумі 1500 грн. за не складання у відношенні нього протоколу по ст. 130 КУпАП на що він неодноразово повідомляв ОСОБА_4 , що це є неправомірною вигодою. Весь час здійснювалась фіксація на боді-камеру. Неправомірної вигоди ОСОБА_4 за не складання у відношенні нього постанови за ст.121 КУпАП не пропонував.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Частиною 1 ст. 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст.369 КК України не знайшло своє підтвердження в ході судового провадження, враховуючи наступне.
Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України та ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Норми ст. 22 КПК України визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а тому суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення або захисту.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Досліджені докази, не містять ані окремих, ані в сукупності доказів того, що в діях ОСОБА_4 , в об`ємі пред`явленого обвинувачення, є склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 369 КК України
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Так, дії ОСОБА_4 за позицією сторони обвинувачення полягають у пропозиції поліцейському ОСОБА_6 , як службовій особі, неправомірної вигоди, за не складення відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.
Згідно показань свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_4 йому не пропонував грошові кошти за не складання у відношенні нього постанови про накладання адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП та він не чув, що б ОСОБА_4 це пропонував комусь іншому.
Більш того, постанову про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП складена інспектором УПП в Харківській області ОСОБА_5 .
Крім того, суд зазначає, що відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди настає лише за умови, коли службова особа може вчинити дії або утриматися від дій, завдяки своєму службовому становищу.
Якщо ж службова особа, вчиняючи будь-які дії або утримуючись від дій, використовує не можливості, пов`язані з її посадою та наділеними функціями, то в її діях немає складу злочину, передбаченого ст. 369 КК України.
Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
За ч.3 ст. 13 ЗУ «Про Національну поліцію» у складі поліції функціонує, в тому числі патрульна поліція.
Згідно посадової інструкції поліцейського Управлянні патрульної поліції в Харківській області ДПП ОСОБА_6 , він здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством.
Закон, який визначає випадки при яких здійснюються провадження у справах про адміністративні правопорушення це Кодекс України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП
За ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121 КУпАП.
Частиною 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Таким чином, поліцейський УПП в Харківській області в силу свого службового становища не уповноважений складати постанови за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП
Особою, яка у відповідності до положень закону наділена повноваженнями розглядати справу про адміністративне правопорушення та приймати постанову про притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпП є суд.
Також, згідно обвинувального акту події які інкриміновані ОСОБА_4 сталися 10.02.2020р., що не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому, суд самостійно дату діянь обвинуваченого змінити не може в силу приписів ст.ст.22, 26, 92, 337 КПК України .
При цьому, судом роз`яснювалось право прокурору на зміну обвинувачення, яким він не забажав скористатися.
Згідно п. 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
При цьому , судом враховується правова позиція щодо визнання винуватості особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 по справі №688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
В силу вимог частин 1, 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умов доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, суд враховує положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України, та положення ст. 5 «Право на свободу та особисту недоторканість» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та вважає, що ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України необхідно виправдати, через недоведеність, того що в його діянні є склад кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. Разом з тим ці положення не вказують на те, що у разі не підтвердження за результатом судового розгляду висунутого особі обвинувачення сторона обвинувачення може очікувати, що суд самостійно віднайде в діях цієї особи бодай якийсь інший склад злочину і ухвалить обвинувальний вирок, оскільки саме доведення перед судом винуватості особи у вчиненні злочину є прямим обов`язком сторони обвинувачення ( правова позиція ВС у справі № 243/1573/17 від 13 січня 2021 року).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив :
ОСОБА_4 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнати невинуватим та виправдати, у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Речові докази : DVD-R диск із записом залишити в матеріалах справи.
На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1