Справа № 696/781/18

УХВАЛА
27 квітня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
- за ч.2 ст.125 КК України,-
встановив:
ОСОБА_8 , 16 квітня 2018 року близько 11 годин 00 хвилин, перебуваючи на цвинтарі, що знаходиться за адресою: м. Кам`янка, вул. Будьоного, Черкаської області, в ході сварки, яка виникла на ґрунті давніх неприязних відносин, з мето спричинення тілесних ушкоджень, умисно завдав два удари кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із ранами надбрівної області зліва і верхньої губи справа та забиттям області 11, 22 зубів із крововиливом і розливами слизової оболонки в даній області, яке отяготилося їх травматичним періодонтитом, які згідно висновку експерта за № 05-6-01/157 від 25 травня 2018 року за ознакою короткотривалого розладу здоров`я відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України кваліфіковане як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження стосовно вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав. Вказала також, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають три роки з часу вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження стосовно нього в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Представник потерпілого ОСОБА_7 стосовно закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності заперечував та зауважив, що суд повинен притягнути обвинуваченого до відповідальності, оскільки кримінальним правопорушенням потерпілому завдані матеріальні збитки і моральна шкода та заявлено цивільний позов у даному кримінальному провадженні.
Потерпілий підтримав думку свого представника, проти закриття кримінального провадження заперечував.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, потерпілого та його представника, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.
Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок, відтак підпадає під строки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У відповідності до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого прокурором клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким він обвинувачується є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу, що не перевищує трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та інші види покарань, не пов`язані з позбавленням волі, враховуючи, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 125 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.
Судом належним чином роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Крім того, в зв`язку із закриттям даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, роз`яснивши йому право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, ч. 2 ст. 125 КК України, ст. ст. 284-288, 372 КПК України, -
Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності відносно нього за ч.2 ст.125 КК України, задовольнити.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши йому право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1