Справа № 627/414/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2021смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000001 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мурафа, Краснокутського району, Харківської області, українки, громадянки України, маючої середню базову освіту, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 30.09.2020 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
18.12.2020 близько 17:00 ОСОБА_4 , прийшла в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи у вищевказаному домоволодінні, під час спільного вживання спиртних напоїв з останнім, ОСОБА_4 побачила, що на столі у кухні знаходиться мобільний телефон ТМ 2Е «Т180 SingleSim» чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаного мобільного телефону.
Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 скористалась зручними обставинами, а саме тим, що за її діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_5 ліг відпочивати у спальній кімнаті, після вжитої великої кількості спиртних напоїв, зі столу, який знаходиться у вищевказаному домоволодінні, діючи умисно, повторно, протиправно, вчинила крадіжку мобільного телефону ТМ 2Е «Т180 SingleSim», чорного кольору, у ввімкнутому стані, із сім-картою мобільного оператора «Київстар», та картою пам`яті Transcend Premium microSDHC 32GB Class 10 UHS-1, без пошкоджень та зарядного пристрою. Після чого ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення та обернула викрадене майно на свою користь і розпорядилась ним на власний розсуд чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21 /4724-ТВ від 04.03.2021 року на загальну суму 446 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та в скоєному щиро розкаялася.
Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. Також прохав призначити обвинуваченій покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілого.
Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачену, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме:
- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів та особу обвинуваченої, яка не працює, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, згідно повідомлення Краснокутського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Харківській області від 10.02.2021 №24/20/166-20 з 17.11.2020 року взята на облік, де перебуває по теперішній час, термін іспитового строку до 30.09.2021 року, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та визнання вини.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими засудженими, так і іншими особами.
Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, тобто її злочинна діяльність має систематичних характер та свідчить про підвищену суспільну небезпечність а також враховуючи ставлення обвинуваченої до скоєного, яка свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, відомості про особу обвинуваченої, відсутність претензій з боку потерпілого, суд разом з цим, зважаючи на усі в сукупності зазначені вище обставини, вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.
Також беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 засуджується за даним вироком за кримінальне правопорушення, яке вона скоїла після постановлення вироку Краснокутським районним судом Харківської області від 30.09.2020 року, при призначенні їй остаточного покарання слід керуватися правилами ст. 71 КК України.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судових товарознавчих експертиз №СЕ-19/121-21/3113 - ТВ від 12.02.2021 року та №СЕ-19/121-21/4724-ТВ від 04.03.2021 року підлягає стягненню з обвинуваченої на користь експертної установи в сумі 1471,05 грн.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
По справі цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання, згідно вироку Краснокутського районного суду Харківської області від 30 вересня 2020 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту її фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз №СЕ-19/121-21/3113 - ТВ від 12.02.2021 року та №СЕ-19/121-21/4724-ТВ від 04.03.2021 року в розмірі 1471,05 грн., які перерахувати за наступними реквізитами: стягувач: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/р: UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО - 899998.

Речові докази:

-мобільний телефон ТМ 2Е «Т180 SingleSim», чорного кольору, без пошкоджень, який згідно зберігальної розписки знаходиться у потерпілого ОСОБА_5 - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1