КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000013 від 04.02.2020 року, за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.03.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 181 600,00 гривень,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженці м. Запоріжжя, громадянці України, не заміжній, офіційно не працюючій, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000013 від 04.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307, ч.3 ст.309 КК України.

03 жовтня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

11 січня 2021 року старший слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а також існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року клопотання слідчого задоволено, до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.03.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 181 600,00 гривень. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на обставини, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, даних, що характеризують особу підозрюваної, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та недоведеність того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрювана ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 , подалиапеляційну скаргу з уточненнями в якій не погоджуються з ухвалою, вважають, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_6 безпідставно. Обов`язки, покладені на ОСОБА_6 при обранні попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вона виконувала неухильно, тільки у період хвороби за місцем свого проживання вона не могла з`явитися до слідчого, про що завчасно повідомляла слідчого у телефонному режимі, а також надавала відповідні докази, які наявні у матеріалах справи. Також, перебував на лікарняному і захисник підозрюваної, про що своєчасно та неодноразово повідомляв слідчого та суд першої інстанції, надавши про це необхідні докази. Однак, слідчий сфабрикувавши докази, звернулася до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, що не відповідає фактичним обставинам справи та повністю спростовується наявними доказами, які при постановлення рішення не було взято до уваги слідчим суддею. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, як законну та обґрунтовану
підозрювану та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними доказами та вказує на наявність обґрунтованої підозри, а також про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_6 та даних про її особу, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги підозрюваної та її захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також дані, які характеризують особу підозрюваної, її вік, сімейний, майновий стан та стан здоров`я, її репутацію та інше. При цьому, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Посилання апелянтів на те, що підозрювана неухильно виконувала обов`язки покладені на неї при обранні попереднього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Згідно положень ст.42 КПК України підозрюваний зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Отже, посилання підозрюваної на те, що вона повідомила свого захисника про неможливість прибуття до слідчого, не узгоджується з положеннями ст.42 КПК України, так як, Закон встановлює обов`язок саме підозрюваного повідомляти слідчого про неможливість прибуття за викликом.

Таким чином, твердження апелянтів, щодо повідомлення захисником слідчого про неможливість його прибуття та прибуття підозрюваної за викликом слідчого у зв`язку з хворобою, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки обов`язок повідомляти про неможливість такого прибуття покладається безпосередньо на підозрювану, а не на захисника чи якусь іншу особу.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П.80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Таким чином, слідчим суддею також вірно та аргументовано, виходячи з тяжкості злочину та обставин його вчинення, визначено заставу в порядку, встановленому ч.3 ст.183 КПК України, у розмірі 181 600,00 гривень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.03.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 181 600,00 гривень, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги підозрюваної та її захисника, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2021 року про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.03.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 181 600,00 гривень, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3