Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/228/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
переглянула у письмовому провадженні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 січня 2021 року, якою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, такому, який проживає без реєстрації шлюбних відносин, у цивільному шлюбі, із малолітньою дитиною на утриманні, безробітному, зареєстрованому та такому, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - з 19 січня 2021 по 17 березня 2021 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 та п.п 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (ЄУН 404/4249/20).

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Встановлено, що обрання стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується адвокат обвинуваченого, і оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, - у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.

Обвинувачений ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від суду, має намір довести свою непричетність до вчинення кримінального правопорушення; свідки та потерпілі у кримінальному провадженні допитані, всі речі та документи, що мають істотне значення для провадження виявлено, вилучено і долучено до матеріалів кримінального провадження.

Тож, заявлені прокурором ризики, - не доведені.

ОСОБА_5 має постійне місце проживання, сім`ю, дитину, до кримінальної відповідальності не притягався.

Крім того, обвинувачений є хворим на цукровий діабет ІІ типу, інсулінозалежний, на вірусний гепатит типу С; потребує лікування та медичного нагляду.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших за ч. 2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 та п.п 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (ЄУН 404/4249/20).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Строк тримання ОСОБА_5 під вартою, у конкретному випадку, зважаючи на наявні виділені матеріали, не є надмірним, або поза межами розумного.
У справі провадиться судове слідство.
При цьому слід враховувати, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства відносно двох і більше осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб, за попередньою змовою групою осіб; закінченого замаху на умисне вбивство, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальні правопорушення відносяться до категорії особливо тяжких, посягають на найвищі цінності життя людини, і внаслідок нього настали тяжкі і невідворотні наслідки; кримінальні правопорушення умисні. Покарання за вчинення даних кримінальних правопорушень передбачає довічне позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_5 безробітний, уродженець іншої країни.

У кримінальному провадженні наразі не встановлено місцезнаходження предмету вчинення кримінального правопорушення, всіх речей за допомогою яких вчинено кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , зважаючи на обставини кримінального правопорушення, як їх наразі наведено у виділених матеріалах, є підстави вважати про можливість обвинуваченого переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.
Матеріали провадження не містять достеменних та переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 січня 2021 року, якою стосовно ОСОБА_5 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - з 19 січня 2021 по 17 березня 2021 року, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4