В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/304/21
03 червня 2021 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

а участю: секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, депутатом не обирався, раніше судимого 10 серпня 2010 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 , ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; 17 грудня 2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки; 26 липня 2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; 26 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за що передбачена кримінальна відповідальність ч.2 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 26 вересня 2017 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин, а саме: 09 січня 2021 року, близько 04 год 30 хв зайшов у приміщення приймального покою КНП «Богородчанська ЦРЛ», що за адресою: селище Богородчани вул. Шевченка,35, Богородчанського (тепер Івано-Франківського (раніше Богородчанського) району Івано-Франківської області, де побачив на кріслі мобільний телефон марки «Samsung Duos G-531», до якого був під`єднаний зарядний пристрій з подовжувачем марки «Samsung EP-TA50EWE», які вирішив викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, із приміщення приймального покою КНП «Богородчанська ЦРЛ» таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Duos G-531», вартістю 1650 грн, в якому була вставлена сім - картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн, «micro SD Kingston Select Plus», вартістю 120 грн, зарядний пристрій з подовжувачем марки «Samsung EP-TA50EWE», вартістю 150 грн. Із викраденим ОСОБА_5 з місця події втік та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1945 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав та підтвердив, що 09 січня 2021 року близько 04 год 30 хв зайшов у приміщення приймального покою КНП «Богородчанська ЦРЛ», що в селищі Богородчани по вул. Шевченка,35, де побачив на кріслі мобільний телефон марки «Samsung Duos G-531», до якого був під`єднаний зарядний пристрій з подовжувачем марки «Samsung EP-TA50EWE».Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно їх викрав. З викраденим втік та розпорядився ним на власний розсуд. Після затримання працівниками поліції викрадене повернув потерпілій.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, врахувавши, що учасники судового провадження не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує посередню характеристику на ОСОБА_5 по місцю проживання, його майновий стан, що на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів не перебуває, заподіяна ним шкода відшкодована, думку потерпілої щодо покарання.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2021 року у справі № 354/594/21 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні 16 січня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається відповідно до ч.1 та 2 ст.70 КК України. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст.ст.50, 65 КК України, ст.ст.100, 349, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, покарання, відбуте повністю за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2021 року за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 16 січня 2021 року.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Duos G-531», зарядний пристрій з подовжувачем марки «Samsung EP-TA50EWE», які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній як власнику.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку суду.

Головуюча ОСОБА_1