Дата документу 21.04.2021 Справа № 314/332/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/807/815/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №314/332/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року про відмову в застосуванні Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)»,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування до засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу скасувати, клопотання задовольнити та зарахувати засудженому ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 25.07.2012 року по 03.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за дві дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивував тим, що за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2013 року засуджений ОСОБА_8 вчинив злочин 25.07.2012 року, тобто в період до 23.12.2015 року, а за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2017 року засуджений вчинив злочин 09.04.2016 року, тобто до 20.06.2017 року. Відтак з огляду на положення ч.5 КК до засудженого підлягає застосуванню ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року). Між тим положення зазначеного закону не застосувалися до засудженого ні до звільнення його умовно-дострокового від відбування покарання, ні під час ухвалення вироку від 30.08.2017 року, за яким наразі він відбуває покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які повністю підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2013 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково від відбування покарання 04.02.2016 року на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 28 днів.

В подальшому ОСОБА_8 знову був засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 30.08.2017 року за ч.1 ст.121, ч.1 ст.71 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування до засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Суд, відмовляючи в задоволенні даного клопотання, в ухвалі зазначив, що за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2013 року засуджений ОСОБА_8 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання, а за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2017 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі лише у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Таким чином, не будь-який час перебування особи в слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

З матеріалів провадження вбачається, що наразі ОСОБА_8 відбуває кримінальне покарання за результатами розгляду кримінального провадження, в якому 30.08.2017 року ухвалено вирок Шевченківським районним судом м.Запоріжжя. У вказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_8 попереднє ув`язнення в розумінні закону України «Про попереднє ув`язнення» не застосувалося. Дане кримінальне провадження не об`єднувалось в одне провадженням із кримінальним провадженням, за яким Шевченківського районним судом м.Запоріжжя 03.07.2013 року ОСОБА_8 був засуджений до позбавлення волі. Відтак, на нього не поширюються положення Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що із невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2013 року, яка складала 1 рік 5 місяців 28 днів, судом при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за вироком від 30.08.2017 року на підставі ст.71 КК було частково (лише у виді 6 місяців) приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 03.07.2013 року.

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає законних та обґрунтованих підстав для скасування ухвали суду за наслідками апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 березня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про застосування до засудженого ОСОБА_8 Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4