Справа № 487/2261/21
Провадження № 1-кс/487/1971/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 про накладення грошового стягнення,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти у кримінальному провадженні №0000076 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошове стягнення у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у зв`язку з неявкою для допиту в якості свідка на 14.0 годин 06.04.2021 до слідчого.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000076 від 14.01.2021 за ч. 2 ст. 365 КК України. Для допиту в якості свідка ОСОБА_4 було викликано через вручення повістки. Проте на виклик слідчого ОСОБА_4 не з`явився, надіславши на електронну адресу ТУ ДБР повідомлення про неприбуття особи на виклик, в якому причиною неприбуття зазначив призначення його на посаду керівника органу досудового розслідування 03.02.2021 (після вчинення 07.01.2021 злочину), а також введення з 00.00 год. 27.03.2021 на території Миколаївської області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Проте на думку слідчого, доводи ОСОБА_4 з приводу об`єктивності причин неприбуття є безпідставними, та не є обставинами непереборної сили, що свідчить про умисне невиконання покладених на свідка обов`язків.
Слідчий в судовому засіданні не був присутнім.
ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності, а також відмовити у його задоволенні з посиланням на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні розпочато до його призначення на посаду заступника начальника начальника СВ відділення №3 Вознесенського РУП ГУПН в Миколаївській області, тобто на момент вчинення злочину він взагалі не працював у підрозділі, яке обслуговує місто Южноукраїнськ Миколаївської області, та про обставини злочину йому нічого не відомо, а також запровадження з 00.00 год. 23.07.2021 на території Миколаївської області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, у зв`язку з чим він не має можливості прибути на допит до слідчого, а тому причини неприбуття вважає поважними.
Вивчивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Статтею 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні. Зокрема, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч.ч. 1, 2 ст. 135 КПК України).
Частиною 1 ст. 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора.
Згідно з ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання; обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
Отже, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 138 КК України однією із поважних причин неприбуття на виклик є обставини непереборної сили, серед іншого, епідемії.
Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» епідемія - масове поширення інфекційної хвороби серед населення відповідної території за короткий проміжок часу; карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
Постановою КМУ від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України встановлено карантин.
На теперішній час згідно з п. 1 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тощо.
Залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (п. 2 зазначеної постанови КМУ).
Пунктом 3 зазначеної постанови КМУ з 24.02.2021 встановлено певні обмеження у всіх сферах життєдіяльності.
Відповідно до рішення позачергового засідання регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій при Миколаївській облдержадміністрації від 25.03.2021 з 25 березня 2021 року на території Миколаївської області встановлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, додатково до обмежень, встановлених п. 3 постанови КМУ від 9 грудня 2020 р. № 1236 з 00.00 год. 27 березня 2021 р. на адміністративних територіях Миколаївської області доручено забезпечити дію певних заборон.
Як встановлено, ОСОБА_4 викликався слідчим на 06.04.2021 р. для забезпечення його участі у проведенні допиту в якості свідка у кримінальному провадженні №0000076 від 14.01.2021 за ч. 2 ст. 365 КК України.

Повістку про виклик на зазначену дату, час було вручено слідчим особисто ОСОБА_4 під підпис 2.04.2021р.

05.04.2021 р. ОСОБА_4 на адресу слідчого ТУ ДБР ОСОБА_3 було направлено повідомлення про неприбуття особи на виклик, в якому він посилався на неможливість прибути до слідчого у зв`язку з веденням з 0.00 год. 27.03.2021 на території Миколаївської області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та застосуванням обмежувальних протиепідемічних заходів, а також на те, що йому нічого не відомо про обставини, які мають значення для кримінального провадження. Просив визначити нову дату та час проведення допиту.
Як на підставу для накладення грошового стягнення слідчий посилався на те, що вказані ОСОБА_4 обставини, за яких він не може прибути на виклик слідчого є безпідставними, оскільки не є обставинами непереборної сили, що свідчить про умисне невиконання ним покладених на свідка обов`язків, у зв`язку з чим просив суд накласти на нього грошове стягнення.

Однією із умов накладення стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КПК України, є нез`явлення свідка на виклик без поважних причин або не повідомлення про причини свого неприбуття.
Проте, ОСОБА_4 не з`явився на допит, повідомивши слідчого про неможливість прибути за викликом для допиту у якості свідка до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, через веденням з 00.00 год. 27.03.2021 на території Миколаївської області «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19 та застосуванням обмежувальних протиепідемічних заходів, просив визначити іншу дату час проведення допиту.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що свідок ОСОБА_4 не прибув до слідчого на допит через обставини, які об`єктивно перешкоджали йому з`явитися до слідчого на виклик, тобто з поважних причин, повідомивши слідчого про існування таких обставин, а за такого клопотання слідчого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 66, 133, 135, 136, 139, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1