Справа № 397/112/21
н/п : 1-кп/397/58/21
У Х В А Л А
про продовження запобіжного заходу

23.06.2021 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.01.2021 за № 0000004, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу (далі КК) України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні 23.06.2021 прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2021 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів, до 03.07.2021.
На думку прокурора, необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними та не зменшились. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідка ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів, тобто з 22.06.2021.
У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, уточнивши дату, з якої треба вважати продовженим запобіжний захід, а саме з 23.06.2021, а також вказала, обвинувачений ОСОБА_3 , у разі не продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні, яка ще не була допитана судом та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, при цьому захисник заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Своє клопотання захисник адвокат ОСОБА_6 мотивувала наступним:
- не доведений стороною обвинувачення й ризик можливості впливу ОСОБА_3 на потерпілих та свідка ОСОБА_7 , оскільки в даному судовому засіданні допитані потерпілий ОСОБА_5 та всі свідки зі сторони обвинувачення, окрім свідка ОСОБА_7 , яка, згідно з оголошеної стороною обвинувачення інформації виїхали на окуповану територію України та прокурор відмовилася від її допиту в судовому засіданні;
- посилання сторони обвинувачення на наявність такого ризику, як можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення є безпідставним, оскільки не ґрунтується на жодному доказі, а посилання лише на попередні судимості ОСОБА_3 не може свідчити про наявність вказаного ризику;
- тримання обвинуваченого дуже довгий час під вртою з 12.01.2021 негативно впливає на його здоров`я та психічний стан.
Таким чином, на переконання сторони захисту, саме цілодобовий домашній буде сприяти цілям кримінального провадження та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання сторони захисту, вказуючи на те, що такий запобіжний захід неспроможний запобігти ризикам, які встановлені в даному кримінальному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_5 відніс вирішення клопотання захисника на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.
Задля об`єктивного вирішення питання про продовження строку дії тримання під вартою та зміну запобіжного заходу суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:
1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?
2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?
З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців(частина третя статті 331 КПК України).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частина друга статті 331 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).
До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).
Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
Як убачається з ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.2021 стосовно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.07.2021. Вказаною ухвалою суду на ОСОБА_3 покладено певні обов`язки. Судом установлено наявність таких ризиків, як можливість чинити тиск на свідка у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
На думку суду, ризики переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , продовжують існувати і на даний час, та зі спливом часу не зменшились. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.
Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками. При цьому, необхідно також врахувати таку обставину, як те, що ОСОБА_3 нещодавно повернувся із Донецької області, звідки його співмешканка. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що остання проживає на тимчасово непідконтрольній території України, при цьому прокурор також підтвердила цю інформацію. Тож, суд уважає, що ризик переховування від суду залишається реальним і на даний час, оскільки суд з поміж іншого ураховує те, що співмешканка ОСОБА_3 на даний час проживає на тимчасово непідконтрольній території, куди може поїхати ОСОБА_3 з метою переховування від суду, що значно ускладнить його явку у судові засідання.
Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, який на даний час не зменшився та є реальним.
Окрім цього, суд уважає не доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на свідка ОСОБА_7 , оскільки, з наданою суду стороною обвинувачення інформацією, свідок ОСОБА_7 на даний час на території України не проживає, оскільки виїхала на тимчасово окуповану територію України. Окрім цього, сторона обвинувачення відмовилась від допиту вказаного свідка, а тому відсутні підстави уважати такий ризик реальним на даний час.
На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше неодноразово судимий (має 7 судимостей), у тому числі і за аналогічні кримінальні правопорушення, судимості у встановленому законом порядку не погашені та не зняті. Вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки кожного разу після звільнення з місць відбування покарань, на шлях виправлення не ставав, продовжував свої злочинні дії.
Отже, і надалі існують частина ризиків, що зумовлювали застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зі спливом часу вони не зменшились. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.
Також, судом враховується і особа обвинуваченого, який характеризується негативно за місцем свого проживання, ніде не працює, має схильність до вживання спиртних напоїв та крадіжок, на території села проживає не постійно, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується характеристикою виданою Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області від 28.01.2021 № 560. З наведеного необхідно зробити висновок, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків.
Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.
Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, його впливу на свідка, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
За таких обставин, суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Окрім цього, з огляду на вимоги ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов?язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, відсутність даних про його матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 гривень.
При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд уважає за необхідне у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.
Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, які викладені в клопотанні про зміну запобіжного заходу, оскільки суду не надано жодного доказу того, що подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 є неможливим через стан його здоров`я, при цьому інші доводи щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою спростовуються вищенаведеними мотивами.
З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає доводи сторони захисту щодо можливості застосування стосовно ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього, оскільки такий запобіжний захід не зможе в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з утримання його під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.08.2021.
Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, в сумі 45400 гривень 00 копійок, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030200, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, призначення платежу: застава за ОСОБА_3 .
У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 :
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2021 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2021 року.