Справа № 947/5135/21
Провадження № 1-кс/947/2000/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000182 від 05.02.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, м. Котовськ (Подільськ), українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого адміністратором в шиносервісі, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.02.2021 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , шляхом обману, використовуючи підроблені документи: довіреність №2898 від 05.02.2021, якою ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_10 на розпорядження всім його майном; договір купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007 будівель та споруд загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ; договір купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007 земельної ділянки, площею 0, 5642 газа адресою: АДРЕСА_3 ; державний акт серії ЯД №930431 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 вчинили незакінчений замах на заволодіння земельною ділянкою кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 7 286 185 грн.,чим планували спричинили збитків ОСОБА_9 на зазначену суму та в подальшому здійснити відчуження зазначених об`єктів нерухомості з метою особистого збагачення, за наступних обставин.
Встановлено, що ОСОБА_9 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007, витягу №237383954 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належитьземельна ділянка кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та на підставі договору купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007, витягу №237382409 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належать будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Досудовим розслідуванням установлено що, приблизно у листопаді 2020 року, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена та у невстановленому місці, у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману з метою його подальшої реалізації та використання отриманих грошових коштів на власний розсуд.
Об`єктом злочинного посягання ними було обрано земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_9 .
Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно ст.55 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993,договори про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, крім випадків, встановлених статтею 38 Закону України «Про іпотеку», посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється, або за наявності державної реєстрації права власності на таке майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Посвідчення договорів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням такого майна або за місцезнаходженням юридичної особи, або за зареєстрованим місцем проживання фізичної особи - однієї із сторін відповідного договору. Згідно ст. 43 Закону України «Про нотаріат», не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 (далі-Закону)одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав.
Згідно ч.1 ст. 4 державній реєстрації прав підлягають, серед іншого право власності. Згідно ч.1 ст.27 Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.
Не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вирішили шахрайським шляхом заволодіти зазначеними об`єктами нерухомості з метою подальшого відчуження, шляхом виготовлення та надання завідомо підроблених документів на них.
У невстановлений слідством дату, час та в невстановленому місці ОСОБА_8 та ОСОБА_5 отримали підроблені документи: довіреність №2898 від 05.02.2021, якою ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_10 на розпорядження всім його майном; договір купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007 будівель та споруд загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007 земельної ділянки, площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; державний акт серії ЯД №930431 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , наявність яких необхідна для вчинення правочину на відчуження земельної ділянки, будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_3 , згідно вимог діючого законодавства України.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння нерухомим майном з метою його подальшого відчуження, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , який під вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 видавав себе за представника власника, звернулись до ТОВ «Ле-то», що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 з метою підшукання покупця на земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за загальною вартістю 600 000 доларів США, завідомо не маючи правових підстав до розпорядження зазначеними об`єктами нерухомості.
Так, ОСОБА_11 , який не був обізнаний про шахрайські наміри ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , погодився на пропозицію щодо укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 , будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 за загальною вартістю 600 000 доларів США, попередньо домовившись про укладання угоди про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна з авансовим внеском 10 000 доларів США, який ОСОБА_11 повинен був передати ОСОБА_8 та ОСОБА_5 .
У подальшому, 11.02.2021, перебуваючи в офісі ТОВ «Ле-то» за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського, 9 ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , який під вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 , видавав себе за представника власника ОСОБА_9 , серед інших документів надали представнику ТОВ «Ле-то» ОСОБА_12 завідомо підроблені документи: довіреність №2898 від 05.02.2021, якою ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_10 на розпорядження всім його майном; договір купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007 будівель та споруд загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007 земельної ділянки, площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; державний акт серії ЯД №930431 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , які обов`язково необхідні були для складання угоди про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна.
Після чого, на підставі наданих підроблених документів, представником ТОВ «Ле-то» ОСОБА_12 складено угоду про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна №16/1 від 11.02.2021 між ТОВ «Ле-то» (Агенство), ОСОБА_10 (Продавець) та ОСОБА_11 (Покупець), згідно якого «сторони зобов`язуються укласти договір відчуження нерухомого майна, а саме Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити будинок, земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 за адресою: АДРЕСА_3 (Об`єкт). Договір відчуження об`єкта має бути нотаріально посвідчений 23.02.2021. Ціна продажу Об`єкта погоджена сторонами та складає грошову суму у гривнях, що еквівалентна 600 000 доларам США по курсу НБУ на день нотаріального посвідчення договору відчуження Об`єкту. При укладанні даної угоди в забезпечення подальшого виконання взятих на себе зобов`язань Покупець передає Продавцю суму грошового забезпечення, грошову суму у гривнях, що еквівалентна 10 000 доларам США по курсу НБУ на момент укладання цього договору».
Угода про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна №16/1 від 11.02.2021 між ТОВ «Ле-то» (Агенство), ОСОБА_10 (Продавець) та ОСОБА_11 (Покупець) 11.02.2021, в офісі ТОВ «Ле-то» за адресою: АДРЕСА_4 підписана ОСОБА_5 , який не маючи правових підстав та використовуючи підроблені документи, діяв від імені власника ОСОБА_9 , там же в офісі ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США як аванс за укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлі та споруди загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , які шляхом підшукання осіб, які виготовили підроблені документи та підшукання агентства нерухомості, до якого звернувся ОСОБА_11 , умисно створили умови для вчинення кримінального правопорушення, здійснили готування до заволодіння земельною ділянкою кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 7 286 185 грн., шляхом обману (шахрайство), маючи матеріальної шкоди ОСОБА_9 на зазначену суму.
Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що у ОСОБА_8 , який мав корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме - земельною ділянкою кадастровий номер :43:007:0009 площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 та будівлями та спорудами загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , виник умисел на використання підробленого документа.
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , який під вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 видавав себе за представника власника ОСОБА_9 , 11.02.2021, перебуваючи в офісі ТОВ «Ле-то» за адресою: м.Одеса, вул.Черняховського,9, серед інших документів надали представнику ТОВ «Ле-то» ОСОБА_12 завідомо підроблені документи: довіреність №2898 від 05.02.2021, якою ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_10 на розпорядження всім його майном; договір купівлі-продажу №22089 від 21.12.2007 будівель та споруд загальною площею 345,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; договір купівлі-продажу №22090 від 21.12.2007 земельної ділянки, площею 0, 5642 га за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; державний акт серії ЯД №930431 на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , які обов`язково необхідні були для складання угоди про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна.
Після чого, на підставі наданих підроблених документів, представником ТОВ «Ле-то» ОСОБА_12 складено угоду про грошове забезпечення виконання зобов`язання щодо укладання договору відчуження нерухомого майна №16/1 від 11.02.2021 між ТОВ «Ле-то» (Агенство), ОСОБА_10 (Продавець) та ОСОБА_11 (Покупець), згідно якого «сторони зобов`язуються укласти договір відчуження нерухомого майна, а саме Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити будинок, земельну ділянку кадастровий номер :43:007:0009 за адресою: АДРЕСА_3 (Об`єкт). Договір відчуження об`єкта має бути нотаріально посвідчений 23.02.2021. Ціна продажу Об`єкта погоджена сторонами та складає грошову суму у гривнях, що еквівалентна 600 000 доларам США по курсу НБУ на день нотаріального посвідчення договору відчуження Об`єкту. При укладанні даної угоди в забезпечення подальшого виконання взятих на себе зобов`язань Покупець передає Продавцю суму грошового забезпечення, грошову суму у гривнях, що еквівалентна 10 000 доларам США по курсу НБУ на момент укладання цього договору».
Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що підозрюваний повністю визнає провину, ризики необґрунтовані, ОСОБА_5 перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює офіційно на шиномантажі, має міцні соціальні зв`язки, не має наміру переховуватися.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 12.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, що кваліфікується, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, та ч. 4 ст. 358 КК України, що кваліфікується як використання завідомо підробленого документа.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, підтверджується: заявою ОСОБА_9 від 05.02.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 06.02.2021 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 року, протоколом огляду документу від 08.02.2021 року, протоколом обшуку від 11.02.2021 року, протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.02.2021 року, протоколом огляду предмету від 11.02.2021 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.02.2021 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2 Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, одне з яких є особливо тяжким, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке ймовірно вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
З приводу існування ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя враховує, що матеріали даного клопотання містять протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які містять анкетні дані зазначених осіб, враховуючи те, що на показаннях потерпілого та свідків на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний може незаконного впливати на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, які хоча і допитані на стадії досудового розслідування, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.
Крім того, враховуючи також специфіку кримінальних правопорушень, які інкримінується підозрюваному, зокрема, їх корисливий характер, який полягає у намірі заволодіти чужим майном, в особливо великому розмірі, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення являються необґрунтованими, оскільки в такому клопотанні стороною обвинувачення не конкретизовано які речі та документи підозрюваний може знищити сховати, спотворити.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних підтверджень зазначеним фактом захисником надано не було.
4.3 Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_5 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави, який вказаний в клопотанні, а саме 16800000 гривень, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не наведено жодної підстави, яка є виключною, та яка б давала можливість слідчому судді визначити вказаний розмір застави.

Разом з тим, слідчий суддя враховує характеризуючи дані підозрюваного, встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обставини кримінальних правопорушень, зокрема, розмір ймовірно завданої майнової шкоди в особливо великому розмірі, що складає 7 286 185 (сім мільйонів двісті вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення таких кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у їх вчиненні, що свідчить про те, що розмір застави, передбачений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі три тисячі двісті дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 284 430 (сім мільйонів двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень) гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000182 від 05.02.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, до 11.04.2021 року, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі три тисячі двісті дев`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 284 430 (сім мільйонів двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять гривень) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 11.04.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду а кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну за винятком паспорта громадянина України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1