Справа № 461/2357/21
Провадження № 1-кс/461/1829/21
УХВАЛА

про арешт майна

25.03.2021 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 18.03.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені 24.03.2021 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 , речі та кошти, а саме: мобільний телефон марки «Ксіомі FCC ID IZAPZZ RSG 138», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 19.10.2020 року; портмоне чорного кольору марки «dr. Bond»; картки «Монобанк» № НОМЕР_2 , «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , «Приватбанк» №288266; грошові кошти номіналом 50 гривень серії СЛ 4446339, УЗ4637912, ТА6381579, грошові кошти номіналом 200 гривень серії СИ 5446907, СН 3471830, УБ3309597, купюра номіналом 100 гривень серії МЄ 1126750, купюра номіналом 100 доларів США серії КВ 84096698К.

Клопотання мотивує тим, що вказані вище речі, кошти та документи містять відомості про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме: подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Захисник та підозрюваний подали заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам встановленим ст.170, 171 КПК України, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність у кримінальному провадженні ймовірності застосування до обвинуваченого покарання у виді конфіскації його майна.

Згідно матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 є службовою особою юридичної особи приватного права наділеною організаційно-розпорядчими функціями. ОСОБА_4 , будучи службовою особою юридичної особи приватного права, діючи всупереч інтересам служби, спільно із іншими, невстановленими на даний час, службовими особами АТ «Львівгаз», за попередньою змовою групою осіб, з метою протиправного особистого збагачення, маючи умисел на одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданих повноважень, що було поєднане з вимаганням, 24.03.2021 одержав неправомірну вигоду в сумі 130 000 гривень.

24.03.2021 року, у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України. Під час затримання ОСОБА_4 в ході його особистого обшуку виявлено та вилучено: зв`язку ключів; мобільний телефон марки «Ксіомі FCC ID IZAPZZ RSG 138», службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 № 6499 від 19.10.2020; портмоне чорного кольору марки «dr. Bond» у якому знаходяться картки «Монобанк» № НОМЕР_2 , «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 ; реєстраційний документ НОМЕР_6 на авто «Дачіа Сандеро» власник ОСОБА_5 ; грошові кошти номіналом 50 гривень серії СЛ 4446339, УЗ4637912, ТА6381579, грошові кошти номіналом 200 гривень серії СИ 5446907, СН 3471830, УБ 3309597, купюра номіналом 100 гривень серії МЄ 1126750, купюра номіналом 100 доларів США серії КВ 84096698К.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про накладення арешту положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду. Розглядаючи подане клопотання, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який у своїх рішеннях зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення особистого обшуку майно може бути використано як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Наведені у клопотанні предмети та документи постановою слідчого визнані речовими доказами по справі.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню.

Водночас, слідчим при зверненні до суду не враховано те, що на момент розгляду даного клопотання підозрюваний відсторонений від посади та у нього, відповідно до ухвали слідчого судді, вилучено документи які засвідчують обіймання ним посади. Таким чином, відсутня необхідність накладати арешт на службове посвідчення на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 19.10.2020 року.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт із позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування наступним майном, яке було вилучено 24.03.2021 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 : мобільний телефон марки «Ксіомі FCC ID IZAPZZ RSG 138», портмоне чорного кольору марки «dr. Bond»; картки «Монобанк» № НОМЕР_2 , «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти номіналом 50 гривень серії СЛ 4446339, УЗ4637912, ТА6381579, грошові кошти номіналом 200 гривень серії СИ 5446907, СН 3471830, УБ3309597, купюра номіналом 100 гривень серії МЄ 1126750, купюра номіналом 100 доларів США серії КВ 84096698К.

У решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити всіх заінтересованих осіб (володільця) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6