Номер провадження 1-кс/756/1417/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 005983, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №005983, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
В мотивування поданого клопотання зазначає, що на автомобіль марки «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності накладено арешт ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м.Києва від 13 січня 2021 року.
На даний час в межах кримінального провадження всі судові експертизи із автомобілем проведені, призначення будь-яких експертиз не передбачено, що зазначено у відповіді слідчого ОСОБА_4 . Транспортний засіб перебуває на майданчику тимчасового утримання, що розташований за адресою: м. Київ, вул.. Хоткевича, 20-б. Тому ОСОБА_3 просить скасувати арешт автомобіля.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити та скасувати арешт з автомобіля.
Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлялись належним чином.
Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 подала через канцелярію суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, у задоволенні клопотання просить відмовити.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь в судовому провадженні.
Ураховуючи неявку вищевказаних осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, а також беручи до уваги позицію вказаних осіб викладену у поданих до суду заявах, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання за наявними в ньому матеріалами.
Дослідивши клопотання, також додані в його обґрунтування письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Skoda Fabia», 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0005983 від 18.12.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме на автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заборонено розпоряджатися будь-кому і будь-яким чином вказаним транспортним засобом.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005983 від 18.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно відповіді слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 07 липня 2021 року на звернення власника ОСОБА_3 повідомлено про те, що всі необхідні експертизи в межах досудового розслідування із автомобілем «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 проведено.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 16 КПК України передбачено недоторканість права власності як одну із засад кримінального провадження. Цією нормою передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст. 1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).
Із змісту вищезазначених норм КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вбачається, що захист прав власника чи законного володільця майна, яке має значення для кримінального провадження, є пріоритетним, і ступінь втручання у право власності особи має бути співмірним потребам досудового розслідування.
Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що власник майна ОСОБА_3 поданим клопотанням навів достатні підстави для скасування арешту майна в частині користування транспортним засобом, оскільки з відповіді слідчого в межах досудового розслідування проведено всі необхідні експертизи, а тому слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження ОСОБА_3 в користуванні вищевказаним автомобілем, відтак клопотання в частині скасування арешту в частині заборони користування автомобілем підлягає задоволенню.
Разом з тим, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження не закрито, досудове розслідування не завершене, з метою з запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, в частині скасування заборони відчуження та розпорядження задоволенню не підлягає, оскільки автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні № 005983, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 7, 9, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 005983, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити частково.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0005983 від 18.12.2020 за ч. 1 ст. 286 КК України, на автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , в частині заборони користування вказаним майном.
Органу досудового розслідування повернути власнику ОСОБА_3 автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 .
У задоволенні інших вимог клопотання - відмовити.
Дана ухвала суду оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1