справа №190/1702/20
провадження №1-кп/176/89/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. П`ятихатки Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей не маючого, не є інвалідом, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 грудня 2020 року за № 0000639,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2020 року ОСОБА_3 у нічний час доби, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , раптово виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення будь-якого чужого майна з подвір`я домоволодіння належного ОСОБА_6 .

Продовжуючи знаходитися біля домоволодіння АДРЕСА_2 , впевнивши, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, відчинив ворота, які не були зачинені на замок та зайшов на територію подвір`я, тим самим проник у сховище, звідки діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав жіночий велосипед марки «Україна» блакитного кольору, який знаходився під вікном будинку. Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду, яка відповідно до висновку судової- товарознавчої експертизи №81 від 17.12.2020 року складає на загальну суму 1283,00 грн.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Посилаючись на ст.63 Конституції України відмовився давати показання. Проте, суду зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. Просив розглядати справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України. Просив суворо не карати. При цьому, обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, надав заяву, про розгляд даного кримінального провадження без його участі. Претензій до обвинуваченого не має. Просить суворо його не карати.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, з урахуванням того, що обвинувачений відмовився давати покази, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 , визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднаного з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, є умисним та закінченим.

Як особа ОСОБА_3 характеризується наступним чином: скарги та заяви на його неправомірні дії до міськвиконкому не надходило. Неодружений, дітей не має, не працює. На обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога ОСОБА_3 не перебуває. Спиртними напоями не зловживає, громадянський порядок не порушує.

Згідно інформації війскового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 військову службу не проходив.

Обвинувачений ОСОБА_3 є особою раніше неоднарозово судимою, так останній раз за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки.

Згідно досудової доповіді на обвинуваченого, складеної 16.02.2021 року, слідує, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній, а також середній рівень ризику вчинення небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб. При цьому, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття в скоєному.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.
Судом також враховано і те, що потерпілий претензій майнового або немайнового характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, визнання вини, та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває на іспитовому терміні, наявність обставин, що пом`якшують покарання, так і наявність обставин що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства. При цьому можливості застосування до останнього положення ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області 21.08.2018 року та відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в три роки, і під час іспитового строку вчинив новий злочин, то до призначеного покарання на підставі ст.71 КК України, слід частково приєднати частину покарання по передньому вироку.

З матеріалів судового провадження також вбачається, що ОСОБА_3 взято під варту 23 грудня 2020 року.

Тому строк відбування покарання ОСОБА_3 треба рахувати з 23.12.2020 року.

Цивільних позовів у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експерта та інших досліджень відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3/три/ роки 6/шість/ місяців.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтоводського місцевого суду Дніпропетровської області від 21.08.2018 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3/три/ роки 7/сім/ місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання рахувати з 23 грудня 2020 року.

Витрати на залучення експерта та інших досліджень відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні: велосипед жіночий марки «Україна» блакитного кольору, який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 - залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1