Справа № 209/879/21
Провадження № 1-кп/209/223/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000118, відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше був засуджений:
- 15 квітня 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 квітня 2011 року іспитовий строк скасовано, направлений для відбування покарання, звільнений умовно-достроково на 10 місяців 10 днів;
- 14 липня 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 317 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 27 квітня 2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
ВСТАНОВИВ:

До обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11 червня 2021 року.

Прокурор звернулася до суду з письмовим клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 яке підтримувала в судовому засіданні, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення за що може бути призначене покарання строком від 4 до 6 років. На даний час продовжують існувати ризики передбачені пункати 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки він: може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання; може впливати на недопитаних свідків, з метою зміни показань; може вчинити інші злочини, бо раніше неодноразово засуджувався та скоїв кримінальні правопорушення в період іспитового строку після звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком. Наполягає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню вищевказаним ризикам. На теперішній час вказані ризики не зменшились та не перестали існувати.
Потерпілий ОСОБА_4 підтримував клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора відносно продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи, що прокурором не надано суду доказів існування вказаних ним у клопотанні ризиків. Немає підстав вважати, що ОСОБА_5 буде ухилятися від суду чи впливати на свідка, який є його товаришем, чи на потерпілого. Хоча ОСОБА_5 раніше судимий, прокурором не доведена наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Захисник просить змінити раніше обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді трмання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що заявлене прокурором клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим в частині 1 цієї статті, в тому числі: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Розглядаючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , суд виходить з того, що вінобвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за що може бути призначено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі.

Відносно нього у кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає, що на даний час існують вказані прокурором ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду обвинувачений ОСОБА_5 , який не одружений, не має дітей, офіційно не працевлаштований, може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Обвинувачений також, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за скоєне, може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливаючи на недопитаного потерпілого та свідка ОСОБА_7 , з яким він особисто знайомий та підтримує дружні відносини.

Суд вважає, що існує також обґрунтований ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово засуджувався, в тому числі за злочини проти власності та злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, та обвинувачується у скоєнні нового злочину в період іспитового строку після звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду.

Зазначені вище ризики, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати, що є підставою для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням вище викладеного та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що на цей час відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193-196, 199, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 години 30 липня 2021 року.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .