1Справа № 335/6114/21 1-кп/335/602/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Вказує, що до Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (після реорганізації відділ поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області) надійшла зава робітників ТОВ «Міська стоматологічна клініка», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок № 95-а, з березня 2015 року, з приводу не виплати заробітної плати.
В ході досудового розслідування, з метою повного всебічного розслідування було направлено запит до Державної податкової інспекції у Вознесенівському районі м. Запоріжжя, з метою встановлення щодо наймання працівників ТОВ «Міська стоматологічна клініка», по яким подавалися звіти з 2015-2016 роках.
В рамках кримінального провадження було надано запит до Головного управління держпраці у Запорізькій області з метою проведення позапланової перевірки в ТОВ «Міська стоматологічна лікарня». Після проведення позапланової перевірки, було встановлено, що ОСОБА_4 , працював на посаді зубного техніка. 31.05.2016 року згідно наказу № 111 звільнений у зв`язку із скороченням чисельності штату. Розрахунок з останнім проведений у день звільнення у повному обсязі та видана трудова книжка, про що свідчить його особисті підписи у відомості на виплату грошей № 193 та книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів.
За результатами останньої перевірки Головного управління держпраці у Запорізькій області, складено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загально обов`язкове державне соціальне страхування, та на загального директора ОСОБА_5 накладено штраф за порушення вимог трудового законодавства.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , пояснив, що з 1990 року працював в ТОВ «Міська стоматологічна лікарня». В 2014 році, коли директором була ОСОБА_7 на підприємстві з`явилася заборгованість за заробітною платнею. З 2015 року на посаду директора була призначена ОСОБА_8 . У вересні 2015 року ОСОБА_8 запропонувала всім зубним технікам орендувати робочі місця, та продовжувати за себе вносити заробітну платню через касу. На загальних зборах підприємства ОСОБА_8 повідомила, що якщо вони не будуть виконувати її умови, то їх всіх буде звільнено. Після чого ними було написано заяву і інспекцію по труду, з вимогою виплати заробітної плати, після чого була проведена перевірка та на ОСОБА_8 накладено штрафні санкції. 31.05.2016 року у приймальні директора ОСОБА_8 він отримав 13 314,32 грн. в якості заробітної плати.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що з 1994 року вона працювала в ТОВ «Міська стоматологічна лікарня», на посаді реєстратора ортовіддідення. До її обов`язків входило проводити розрахунки з клієнтами після консультації лікаря. До 2014 року директором клініки була ОСОБА_7 , після чого з 2015 року виконувати обов`язки директора стала ОСОБА_8 . В вересні 2015 року ОСОБА_8 наполягала на її звільненні за згодою сторін, після чого на протязі трьох місяців їй було виплачена заборгованість по заробітній платі за 2014 та 2015 рік.
17.10.2019 року набрав чинності Закон України від 04.10.2019 року № 187-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» (далі Закон), яким частину першу статті 284 КПК України доповнено пунктом 3-1, згідно якого кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 175 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від 500 до 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на трок до трьох років.
Згідно з ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене Кримінальним Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 175 КК України, щодо якого здійснюється кримінальне провадження, є кримінальним проступком.
Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення (проступку) до теперішнього часу минуло більше, ніж три роки, у зв`язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, а також враховуючи те, що у ході досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі (розшукові) дії, направлені на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, однак особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлена, а також той факт, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше, ніж три роки і, таким чином, закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, прокурор вважає, шо на теперішній час є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У судове засідання прокурор не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлене клопотання підтримує та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи заяву прокурора, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
В рамках проведення досудового розслідування проведено слідчі та процесуальні дії, однак згодом 02.06.2017 року слідчим була винесена постанова про закриття даного кримінального провадження, яка була скасована постановою першого заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області, а матеріали кримінального провадження повернуті слідчому для подальшого розслідування.
Проте, слідчим СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 не було виконано жодної слідчої дії, та за результатами досудового розслідування, 29.06.2020 року знову винесено постанову про закриття даного кримінального провадження на підставі ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.
07.07.2020 року постанова слідчого від 29.06.2020 року була скасована прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 , оскільки в ході розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій, а саме: не допитано колишніх керівників ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ; керівника ТОВ «міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_5 ; працівників товариства ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; не перевірено слідчим шляхом факт цільового використання керівництвом ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» коштів, які наявні на рахунках товариства; не ініційовано проведення перевірки спеціалістами ГУ Держпраці у Запорізькій області щодо усунення на сьогодні керівництвом ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати, а тому кримінальне провадження було повернуто до СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для організації проведення досудового розслідування.
Постановою прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_11 від 07.07.2020 року, в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України визначено орган, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у формі дізнання, - а саме підрозділ дізнання Вознесенівського відділу поліції ГУ НП в Запорізькій області.
В подальшому, 18.08.2020 року, прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_15 , з метою повного, всебічного, об`єктивного встановлення всіх обставин події у вказаному провадженні надані начальнику ПД Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вказівки в порядку ч. 2 ст. 36 КПК України, які необхідно було виконати до 18.09.2020 року, зокрема, скласти план слідчих та процесуальних дій; допитати колишніх керівників ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_12 та ОСОБА_7 щодо фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати на підприємстві; допитати керівника ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_5 щодо фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати на підприємстві; допитати працівників товариства ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо фактів порушення порядку та строків виплати їм заробітної плати на підприємстві; слідчим шляхом перевірити факт цільового використання керівництвом ТОВ «міська стоматологічна лікарня» коштів, які наявні на рахунках товариства; ініціювати проведення спеціалістами ТУ Держпраці у Запорізькій області щодо усунення на сьогодні керівництвом ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати; долучити до матеріалів кримінального провадження належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати перед працівниками підприємства ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 (або погашення заборгованості зазначеним працівникам); виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути під час виконання цих вказівок та прийняти законне рішення.
Згідно рапорту дізнавача-інспектора Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_18 від 14.09.2020 року, вбачається, що для більш детального викладення обставин справи для додаткового допиту потерпілого 04.09.2020 року було викликано гр. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Але допиту не відбулось у зв`язку з тим, що адвокат потерпілого не зміг з`явитися так як не перебував в місті Запоріжжі, та по 14.09.2020 року змогу надати показання без участі представника не мав. Та під час пояснення обставин потерпілий додав, що ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» визнано банкрутом, один з керівників, гр. ОСОБА_12 помер в 2019 році. Виплат з 2016 року по сьогоднішній день не було надано нікому з заявників, також особистих документів, які намагався отримати заявник повернуто не було. Спілкуватись з новими керівниками змоги не має можливості так як вони не йдуть на контакт.
04.01.2021 року, прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_15 , з метою повного, всебічного, об`єктивного встановлення всіх обставин події у вказаному провадженні надані начальнику ПД Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вказівки в порядку ч. 2 ст. 36 КПК України, які необхідно було виконати до 01.02.2021 року, а саме, скласти план слідчих та процесуальних дій; допитати колишніх керівників ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_12 та ОСОБА_7 щодо фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати на підприємстві; допитати керівника ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» ОСОБА_5 щодо фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати на підприємстві; допитати працівників товариства ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо фактів порушення порядку та строків виплати їм заробітної плати на підприємстві; слідчим шляхом перевірити факт цільового використання керівництвом ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» коштів, які наявні на рахунках товариства; ініціювати проведення спеціалістами ТУ Держпраці у Запорізькій області щодо усунення на сьогодні керівництвом ТОВ «Міська стоматологічна лікарня» фактів порушення порядку та строків виплати заробітної плати; долучити до матеріалів кримінального провадження належним чином завірені копії документів, що підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати перед працівниками підприємства ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 (або погашення заборгованості зазначеним працівникам); виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути під час виконання цих вказівок та прийняти законне рішення.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження на виконання вищезазначених вказівок, до матеріалів кримінального провадження дізнавачем СД відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, були долучені відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та заяву ОСОБА_14 від 29.01.2021 року.
08.01.2021 року, дізнавачем-інспектором у даному кримінальному провадженні було допитано в якості потерпілого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та долучено до матеріалів кримінального провадження постанову першого заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_19 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, - на потерпілого.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Суд зазначає, що 04.10.2019 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» № 187-ІХ, який набрав чинності 17.10.2019, внесено зміни до частини 1 статті 284 КПК України, зокрема її доповнено пунктом 3-1, який передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, у тому числі, відносяться законність, публічність.
Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 25 КПК України, принцип публічності передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що у даному випадку для закриття кримінального провадження необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість органу досудового розслідування встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Разом з тим, у клопотанні прокурора не зазначено, обставин, які перешкодили органу досудового розслідування встановити осіб винних у вчиненні вказаного злочину та обставин, які на теперішній час унеможливлюють встановити осіб винних у скоєнні кримінального правопорушення.
Суд зазначає, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.
Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи правозахисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.
Надані до суду матеріали не свідчать, що під час здійснення досудового розслідування стороною обвинувачення були вжиті всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Таким чином, враховуючи, що клопотання прокурора належним чином не мотивовано, а також те, що вказівки прокурора від 04.01.2021 року в більшій частині не виконані, а в разі їх виконання існує реальна можливість встановлення осіб, причетних до злочину, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1