У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
19.02.2021 року слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна -

встановив:
слідчий СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про арешт майна, покликаючись на те, що ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001633 від 30 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2020 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Ксіомі редмі ноте 7», чорного кольору в прозорому чохлі ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 який знаходився в кишені куртки ОСОБА_6 та належав йому, скориставшись його алкогольним сп`яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв. Сума матеріальних збитків становить 6500 грн.

Так, встановлено, що 26.10.2020 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », незаконно заволодів транспортним засобом (легковим автомобілем) марки "Chevrolet" модель "Lacetti", синього кольору, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 138 001,06 грн., який на той момент був припаркований на відкритому подвір`ї житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , і яким громадянин ОСОБА_6 , користується на підставі договору оренди від 22.05.2020, завдавши останньому матеріальну шкоду на вищезазначену суму. З метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_5 », за декілька хвилин перед цим заволоділи ключами від вказаного автомобіля, які знаходились у кишенях одягу потерпілого ОСОБА_6 , скориставшись його алкогольним сп`яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв.

31 грудня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у незаконному заволодінні транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування було отримано інформації з РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області про те що, на ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб, а саме автомобіль марки «Toyota Сamry 3456», червоного кольору, номер двигуна № НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 від 01.02.2008 р.

Іншого майна у підозрюваного ОСОБА_4 , на яке б можна було накласти арешт, в ході досудового розслідування на даний час не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення реалізації, відчуження належного підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності майна, в тому числі, третіми особами, та, в подальшому, забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, та з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації, тому слідчий звернувся з даним клопотанням.

В судове засідання слідчий не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася своєчасно та належним чином, однак до клопотання подав заяву про проведення судового засідання без його участі, в якому він зазначає, що клопотання підтримує у повному обсязі, просить його задоволити.

Враховуючи вимоги ст.172 КПК України, вважаю за можливим розглядати клопотання у відсутності слідчого.

Розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, вважаю, що клопотання слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001633 від 30 жовтня 2020 року, та слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та доведено необхідність такого арешту.

Разом з тим, санкція статті за якою обвинувачується ОСОБА_4 , а саме за ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років із конфіскацією майна або без такої.

Виходячи з вищезазначеного та враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, наявності достатність підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання ОСОБА_4 у виді конфіскації майна та можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна та зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.
Згідно з п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відтак, вважаю, що і слід до прийняття рішення про скасування арешту заборонити користування та розпорядження фізичним та юридичним особам вищевказаним майном.

Керуючись ст.ст. 107, 167-168, 170-173 КПК України -

постановив:
клопотання слідчого СВ ВП №3 ЛРУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб, що належить підозрюваному ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності, а саме автомобіль марки «Toyota Сamry 3456», червоного кольору, номер двигуна № НОМЕР_4 , номер кузова № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 від 01.02.2008 року.

До прийняття рішення про скасування арешту заборонити користування та розпорядження фізичним та юридичним особам вищевказаним майном

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1