Справа № 738/229/21
№ провадження 1-в/738/34/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засiданнi спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережна комісія Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 , яке обґрунтоване тим, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений стягнень не мав, відбув 1/2 частину призначеного судом строку покарання, має два заохочення, його поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, обмеженням волі.

Виклад позиції учасників судового розгляду.
Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явилися.

Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій подання підтримує, просить його задовольнити та розглянути справу без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.307, із застосуванням ч.1 ст.69, ч.1 ст.368, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частки майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади службової особи, представника влади чи місцевого самоврядування в установах пенітенціарної служби, правоохоронних органах, органах державної влади і місцевого самоврядування строком на 3 роки, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «старший сержант внутрішньої служби» (арк.с.11,12).

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, який набрав законної сили, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_2 набрав законної сили 17 липня 2018 року (арк.с.13).

Строк вiдбування покарання засудженому ОСОБА_2 обчислюється з 28 серпня 2018 року. В строк відбування покарання засудженому зараховано строк попереднього ув`язнення з 14 липня 2016 року до 04 серпня 2016 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18 липня 2019 року, яка набрала законної сили 08 серпня 2019 року, засудженому ОСОБА_2 на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 14 липня 2016 року по 04 серпня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (арк.с.15, 16).

Отже, на час розгляду подання ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 31 серпня 2018 року.

За час перебування у Київському СІЗО засуджений порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільної праці не залучався, заохочень не мав.

За час відбування покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)» засуджений ОСОБА_2 характеризується позитивно: дотримується норм, що визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на оперативно-профілактичних обліках не перебуває, згідно з поданою засудженим письмовою заявою з 26 грудня 2018 року виконує обов`язки перукаря лазне-прального комплексу установи, поставлені перед ним завдання виконує добросовісно, за що має два заохочення, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує, з представниками адміністрації чемний, ввічливий, на зроблені йому зауваження реагує належним чином, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи, передбачені планом, реалізовує у вільний від роботи час.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання. Про те, що засуджений став на шлях виправлення може свідчити його зразкова поведінка, яка полягає у дотриманні правил внутрішнього трудового розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, а також сумлінне ставлення до праці, яке передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.

Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що під час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений не допускав порушень порядку відбування покарання, поведінка засудженого є стабільно позитивною, про що свідчить дотримання ним правил розпорядку дня, відсутність у нього стягнень та наявність заохочення. Засуджений, відбуваючи покарання в установі виконання покарань, був залучений до праці, заохочувався за виконання покладених на нього обов`язків, вказані обставини свідчать про позитивні зміни в його поведінці.

Враховуючи викладене, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що засуджений ОСОБА_2 відбув 1/2 частину призначеного строку покарання, став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка та ставлення до праці, обмежень щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, передбачених ст.61 КК України, не має, а відтак, суд приходить до висновку про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі.

Керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме обмеженням волі, ОСОБА_2 - задовольнити.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 (два) роки 4 (чотири) місяці 20 (двадцять) днів.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України, у разі вчинення нового кримінального правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Засудженого ОСОБА_2 етапувати до виправного центру в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 02 березня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1