Справа № 299/1885/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

25.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 , та його захисниці - адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/859/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця засудженого ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Перечинського районного суду від 13 липня 2020 року подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року задоволено. Звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_6 , призначене за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року скасовано. Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 направлено для відбування покарання призначеного йому за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, остаточно застосованого ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту його фактичного затримання.

В ухвалі вказується на те, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 3 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом передбачені ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В ухвалі також вказується на те, що Перечинським районним судом Закарпатської області 04 вересня 2018 року подання начальника Перечинського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про застосування щодо ОСОБА_6 покарання за наявності кількох вироків задоволено, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2018 року, більш суворим, призначеним вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Окрім того, судом встановлено, що під час іспитового строку ОСОБА_6 три рази (03, 17 грудня 2018 року та 08 січня 2019 року) не з`явився для реєстрації до Перечинського підрозділу пробації. У зв`язку із цим, 21 січня 2019 року йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (а. с. 69). Судом також встановлено, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, за які притягувався до адміністративної відповідальності та його було піддано адміністративним стягненням, зокрема за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.; за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн.; за ч. 1 ст. 178 КУпАП у виді попередження; за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП у виді попередження; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. та за ст. 185 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 діб (а. с. 101-102, 103, 120, 121, 122, 126, 127, 128). Беручи до уваги, що засуджений ОСОБА_6 не виконує покладені на нього судом обов`язки, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, та фактично не бажає стати на шлях виправлення, суд дійшов висновку, що засудженого слід направити для відбування покарання призначеного йому за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, остаточно застосованого ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 вересня 2018 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що засуджений причини неявки на реєстрацію 03, 17 грудня 2018 року та 08 січня 2019 року вважає поважними, що вже по даному питанню Перечинським районним судом, суддею ОСОБА_9 було винесено ухвалу по справі №299/1885/18, тобто дані факти вже були предметом судового розгляду та у задоволенні подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області з цих підстав відмовлено. Стверджує, що стороною захисту було зазначено, що порушення іспитового строку саме 03, 17 грудня 2018 року та 08 січня 2019 року вже раніше розглядались та не можуть бути предметом розгляду в даній справі, оскільки предметом розгляду суду вже були та по них було відмовлено. Вказує, що поважність причин неявки на реєстрацію полягає в тому, що ОСОБА_6 мав намір змінити місце проживання на Сумську область, однак через скрутне матеріальне становище не мав коштів для з`явлення до органу пробації за новим місцем проживання. Також зазначає, що суд дійшов невірного висновку про те, що засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення, так як протоколи за ст. 124, 185 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язані з однією подією, яка мала місце 11.10.2019 - ДТП за участю ОСОБА_6 .. Вказує і на те, що судом не враховано, що засуджений має сім`ю, малолітню дитину, утримує та виховує ще двох дітей дружини, працевлаштований, має постійне місце роботи. Просить ухвалу скасувати, у задоволенні подання відмовити.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: засудженого ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції не має.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
За змістом наведеної норми, направлення засудженого для відбуття покарання застосовується у випадку невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень лише за умови, що ці дії свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що потребує доведення.
Порядок притягнення до відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням регулюється ст. 166 КВК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а відповідно до ч. 3 цієї статті у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, застосовується до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав начальник Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року, взяті до уваги вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення про направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому за вироком суду покарання.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи подання та приймаючи рішення дав оцінку доводам подання про те, що під час іспитового строку ОСОБА_6 три рази (03, 17 грудня 2018 року та 08 січня 2019 року) не з`явився для реєстрації до Перечинського підрозділу пробації, чим порушив покладені на нього обов`язки, встановлені вироком суду щодо необхідності періодичної явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим, 21 січня 2019 року йому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Одночасно, з ухвали Перечинського районного суду від 07.06.2019 вбачається, що Перечинським районним судом ( суддею ОСОБА_9 ) винесено ухвалу по справі №299/1885/18, відповідно до якої дані факти (факти неявок ОСОБА_6 три рази - 03, 17 грудня 2018 року та 08 січня 2019 року) для реєстрації до Перечинського підрозділу пробації, були предметом перевірки та відповідної їх оцінки і за результатами розгляду попереднього подання цього ж органу пробації прийнято рішення про відмову у задоволенні подання щодо засудженого ОСОБА_6 .. Тому, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисниці у цій частині є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а висновок суду у цій частині виключенню із судового рішення.
Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку тому, що засуджений ОСОБА_6 неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, за які притягався до адміністративної відповідальності та його було піддано адміністративним стягненням, зокрема за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 грн.; за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 грн.; за ч. 1 ст. 178 КУпАП у виді попередження; за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП у виді попередження; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. та за ст. 185 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк 10 діб (а. с. 101-102, 103, 120, 121, 122, 126, 127, 128).
При цьому з матеріалів судового провадження вбачається, що передбачені ст. ст. 122 - 4, 124, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 13.04.2019; передбачені ст. ст. 126 ч. 2, 124, 130 ч. 1, 185 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 11.10.2019; передбачене ст. ст. 178, 175-1 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 14.09.2019; передбачене ст. 185 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 28.11.2019; передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 02.11.2019; передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП правопорушення ОСОБА_6 скоїв 03.10.2019.
Вищевказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що засуджений ОСОБА_6 систематично не вчиняв адміністративні правопорушення, так як протоколи за ст. 124, 185 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язані з однією подією, яка мала місце 11.10.2019 - ДТП за участю ОСОБА_6 , оскільки передбачені КУпАП діяння ОСОБА_6 вчинені у різний час, та місці.
Вищевказані факти, які взяті до уваги судом першої інстанції при розгляді подання, повністю підтверджуються матеріали судового провадження, й апеляційний суд вважає, що такі обґрунтовано взяті до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що засуджений ОСОБА_6 мав намір змінити місце проживання на Сумську область, однак через скрутне матеріальне становище не мав коштів для з`явлення до органу пробації за новим місцем проживання, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність скасування засудженому ОСОБА_6 іспитового строку та направлення його для відбування покарання у виді позбавлення волі. При цьому апеляційний суд бере до уваги, що у підтвердження цих доводів засуджений та захисниця не подали будь-які достовірні докази.
Разом із тим, необґрунтованими й безпідставними, а також не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно дійшов висновку про те, що засуджений систематично вчиняв адміністративні правопорушення, так як протоколи за ст. 124, 185 та за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язані з однією подією, яка сталась 11.10.2019 по ДТП за участю ОСОБА_6 ..
З матеріалів судового провадження також вбачається, що у зв`язку з порушенням засудженим ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, неодноразовим вчиненням ним адміністративних правопорушень з них проводились профілактичні бесіди, щодо нього виносились попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, зокрема 01.07.; 02.09.; 21.10.; 04.11.; 18.11.; 28.11.; 16.12.2019 та 08.01.2020 (а. с. 83, 105, 106, 112, 116, 124, 131, 135, 136 ).
Погоджуючись із висновками суду першої інстанції та відхиляючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні обставини щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за вчинення 7 адміністративних правопорушень, у тому числі й таких, що мають підвищену суспільну небезпеку й відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників, - у своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 не бажає стати на шлях виправлення і його виправлення та перевиховання у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, буде можливим лише за умови відбування покарання у виді реального позбавлення волі.
Тому, як такі, що не впливають на висновок суду першої інстанції та не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови в задоволенні подання органу пробації, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що засуджений має сім`ю, малолітню дитину, утримує та виховує ще двох дітей дружини, працевлаштований, має постійне місце роботи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисниці адвокатки ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною захисту не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подала захисниця засудженого ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу Перечинського районного суду від 13 липня 2020 року, якою подання начальника Перечинського РС філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2018 року задоволено, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: