Справа № 369/2732/21
Провадження №1-кс/369/594/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 30 грудня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України в межах кримінального провадження №0000990 від 22 серпня 2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:
01 березня 2021 року до Києво-Святошинського районного суду в Київській області звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні №0000990 від 22 серпня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
В обґрунтування доводів та вимог скарги вказує, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000990, за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 серпня 2020 року, по факту конфлікту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з працівниками ТОВ Група Прайм.
30 грудня 2020 року слідчим ОСОБА_6 за погодженням з прокурором місцевої прокуратури Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.296 Кримінального кодексу України по вказаному кримінальному провадженню.
Захист вважає вказане повідомлення про підозру незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасування у зв`язку з недотриманням встановлених вимог до письмового повідомлення про підозру.
ОСОБА_3 відзначає, що у врученому ОСОБА_4 повідомленні про підозру всупереч вимогам п.п.4, 5 та 6 ст. 277 КПК, зокрема, не дотримання вимог щодо змісту, правової кваліфікації та стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Так, у даному повідомленні про підозру не значено конкретного часу вчинення кримінального правопорушення, відсутні дані щодо конкретного місця вчинення кримінального правопорушення, відсутні обґрунтування грубого порушення громадського порядку, слідчим не розкрито законність дій самих охоронців.
Крім цього, захисник зазначає, що в фабулі вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення взагалі відсутні посилання на докази вчинення кримінального правопорушення: ступінь тілесних ушкоджень та їх наявність взагалі, покази свідків, тощо. Без чого не зрозуміло на чому ґрунтуються мотиви слідчого та прокурора щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Підсумовуючи, основними підставами для скасування вказаного повідомлення про підозру є відсутність детальної інформації щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення. Також, у змісті повідомлення про підозру були відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, підтверджені доказами, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи. Тобто орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко не вказав на беззаперечність фактів, викладених у тексті повідомлення, та не посилався на зібрані, у зв`язку із цим, докази.
На підставі вищенаведеного адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 просив суд скасувати повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року пред`явлену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в кримінальному провадженні №0000990 від 22 серпня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , вимоги скарги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.
Прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури та слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000990, за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22 серпня 2020 року, по факту конфлікту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з працівниками ТОВ Група Прайм.
30 грудня 2020 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.3 ст.296 Кримінального кодексу України по вказаному кримінальному провадженню.
Так, за змістом ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою ст. 37 цього Кодексу.
Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
З наявних даних, що містяться в матеріалах скарги вбачається, що повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року, за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, отже прокурором були дотримані вимоги закону в повному обсязі.
Крім того, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду справи.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
З огляду на викладене, зазначені в скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Разом з тим, відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України хоча і передбачено право оскарження повідомлення про підозру, втім кримінальним процесуальним законодавством не визначено критеріїв підстав, які можуть бути покладені в основу скасування повідомлення слідчого, прокурора про підозру у вчинені особою злочину. За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 30 грудня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України в межах кримінального провадження №0000990 від 22 серпня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1