Справа № 643/9682/21
Провадження № 1-кс/643/2442/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , осіб, стосовно майна яких вирішується питання про арешт ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представників останніх адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001168 від 26.05.2021 за ч. 1 ст. 290, ч. 1 ст. 345 КК України, -

встановив:
Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001168 від 26.05.2021 за ч. 1 ст. 290, ч. 1 ст. 345 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова здійснюється процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, яке розслідується слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області (далі Управління).

Підставою для відкриття кримінального провадження послужили відомості, поширені всесвітньою мережею інтернет, а саме у мобільному додатку «Tik Tok», з яких вбачається, що невстановлена особа нецензурно висловлювався в бік працівників патрульної поліції, перешкоджає їх діяльності та своїми діями створює загрозу їх життю і здоров`ю.

В ході досудового розслідування встановлено, що даною особою є ОСОБА_8 , 1985 р.н., та 26.05.2021 в період часу з 20:21 до 23:48 на проїзній частині дороги по пр. Льва Ландау у м. Харкові проведено обшук транспортного засобі ТМ «Аudi А4» на литовських реєстраційних номерах НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 .

Під час обшуку виявлено та вилучене посвідчення преси України № НОМЕР_3 , газета «Городской обзор» на ім`я ОСОБА_3 , видане 25.06.2015 до 25.06.2018; флеш-носій «San Disk» об`ємом 32 Gb з № 818 PVA1RSC; мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_4 з сім-картою ПрАТ «Київстар», виявлений на асфальті біля вказаного транспортного засобу; мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_5 з сім-картою ПрАТ «Київстар», виявлений на асфальті біля вказаного транспортного засобу; транспортний засіб ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва JOJ 008, VIN НОМЕР_2 та ключ з брелоком від даного автомобіля.

Подальшим розслідуванням встановлено, що зазначений транспортний засіб ввезений на митну територію України 13.10.2016 з реєстраційними номерами (BG) НОМЕР_6 громадянкою ОСОБА_9 , у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 290 КК України, яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0001168.

Прокурор, зазначаючи, що на вилучених телефонах, флеш-носії та радіопристрої, встановленому у автомобілі, може міститись інформація протиправної діяльності ОСОБА_3 , посилаючись на їх відповідність речовим доказам та значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, існування загрози зміни чи знищення вилученого майна просить накласти арешт на дане майно.

Прокурор надав заяву про розгляд та задоволення клопотання у свою відсутність. Крім того, заявою від 02.06.2021 прокурор просить долучити до матеріалів клопотання копію ухвали слідчого судді, якою наданий дозвіл на проведення обшуку у зазначеному вище автомобілі.

Представник ОСОБА_3 , якого підтримав останній, проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що докази вчинення ОСОБА_3 саме кримінального правопорушення відсутні. Відносно останнього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КК України, отже притягнення до кримінальної відповідальності за ті ж самі дії неможливе. Обшук автомобіля, яким керував ОСОБА_3 , проведений за відсутності відповідного рішення суду, отже є незаконним, наслідком чого має стати повернення всього вилученого під час обшуку майна. Вилучений автомобіль та ключи від нього не можуть бути знаряддям злочину, передбаченого ст. 345 КК України, а доказів вчинення злочину, передбаченого ст. 290 КК України, крім внесення відповідних відомостей до ЄРДР, немає. Автомобіль не оглянутий слідчим відповідно до протоколу огляду.

Вилучений у ОСОБА_3 телефон не використовувався останнім для погроз чи завдання ушкоджень працівникам поліції, отже не може бути доказом вчинення злочину, як і посвідчення преси, яке взагалі не має відношення до обставин події. Вилучений реєстратор не містить жодної інформації про обставини кримінального правопорушення та міг бути досліджений на місці на предмет знаходження в ньому інформації, що цікавить слідство, чого зроблено не було, отже підстав для його арешту немає.

Адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання та зазначив, що один з вилучених телефонів у корпусі світлого кольору належить ОСОБА_4 дружині ОСОБА_3 яка не була присутньою під час подій, обставини яких розслідуються. Отже, будь-яка інформація стосовно цих подій в ньому відсутня. Даний телефон не є і не може бути доказом у кримінальному провадженні.

Стосовно долученої прокурором ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук представники осіб, стосовно майна яких вирішується питання про арешт, зазначили, що вона постановлена на підставі недостовірних відомостей про те, що ОСОБА_3 є підозрюваним, так як останній не допитувався і про підозру йому не повідомлялось.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 345 та 290 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно, 26.05.2021 та 27.05.2021.

26.05.2021 проведено обшук транспортного засобу ТМ «Аudi А4», р.н. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , який знаходився у користуванні ОСОБА_3 , під час якого виявлено та вилучено певне перелічене вище майно. Підстав казати про незаконність проведення обшуку немає, так як ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31.05.2021 надано дозвіл на обшук вказаного транспортного засобу. При цьому слід зазначити, що ст. 233 КПК України надає слідчому та прокурору право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Конструкція даної статті не застосовує поняття «особа, якій повідомлено про підозру», а містить вираз «особа, яка підозрюється у вчиненні злочину», що значно ширше першого та має розумітись як особа, стосовно якої є об`єктивні дані, що вона могла вчинити злочин. Тобто, в даному випадку переслідувана особа не обов`язково на момент обшуку має мати статус такої, якій повідомлено про підозру.

Той факт, що відносно ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КК України не виключає можливості притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 345 КК України, так як диспозиції даних норм різні.

Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Обставини кримінального правопорушення, які розслідуються за ч. 1 ст. 345 КК України, свідчать, що саме у мобільних телефонах, на інших електронних носіях можуть міститись відомості, що матимуть значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Виключити їх збереження на мобільному телефоні ОСОБА_4 не можна. Враховуючи викладене, надання власникам майна права зберігання та користування ним може призвести до знищення зазначених відомостей.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучені мобільні телефони, флеш-носій відповідають критеріям, переліченим в ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами і могли зберегти в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, проте для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, судових експерти, що потребує додаткового часу.

Стосовно автомобіля, складовою частиною якого є ключ з брелоком, слід зазначити, що його арешт як знаряддя чи предмету кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, був би не обґрунтованим, так як жодного доказу на підтвердження вчинення даного кримінального правопорушення слідчому судді не надано. Протокол обшуку від 26.05.2021 таких відомостей не містить. Посилання в клопотанні на той факт, що зазначений автомобіль ввезений на територію України з іншими реєстраційними номерами не вказує на ознаки ч. 1 ст. 290 КК України, так як номерний знак транспортного засобу не є його ідентифікаційним номером, що виходить як з положень ПДР України, так і Інструкції про порядок проведення криміналістичних досліджень транспортних засобів і реєстраційних документів, що їх супроводжують, працівниками Експертної служби МВС України, відповідно до якої ідентифікаційний номер ТЗ, це структурне поєднання буквено-цифрових символів. Присвоюється виробником ТЗ з метою ідентифікації останнього та наноситься на деталі кузова, шасі (рами) згідно зі стандартами; номерна панель - єдина неподільна деталь кузова, на якій нанесений ідентифікаційний номер ТЗ.
За керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, передбачена адміністративна (ч. 6 ст. 121 КУпАП), а не кримінальна відповідальність.
Разом з тим, радіопристрій, що виявлений у даному автомобілі, який не можливо демонтувати, може і має бути досліджений в ході розслідування і з цією метою арешт автомобіля є доцільним.

Про арешт посвідчення преси прокурор в клопотанні не просить, отже заперечення в цій частині слідчим суддею до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, а також знаходження досудового розслідування на початковому етапі, обмеження власників у користуванні, розпорядженні та володінні своїм майном на даний час є цілком обґрунтованим, отже клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку транспортного засобі ТМ «Аudi А4», р.н. НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 , а саме:

- флеш-носій «San Disk» об`ємом 32 Gb з № 818 PVA1RSC;

- мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_4 з сім-картою ПрАТ «Київстар»;

- мобільний телефон ТМ «Iphone» з imei: НОМЕР_5 з сім-картою ПрАТ «Київстар», у чохлі світлого кольору;

- транспортний засіб ТМ «Audі A4» на реєстраційних номерах Республіки Литва НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 з встановленим в ньому радіопристроєм, ключ з брелоком від даного автомобіля шляхом позбавлення права користування, відчуження і розпорядження вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1