Єдиний унікальний номер 341/356/21
Номер провадження 1-кп/341/166/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2021 під № 0000021, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працює, разлучений, інвалід III групи, на утриманні одна неповнолітня дитина, громадянин України, не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України.
встановив:
ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, за наступних установлених судом обставин.

ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який рішенням Галицького районного суду від 24.09.2018 розірвано. Однак, після розлучення, обвинувачений продовжив спільно проживати з потерпілою та їхніми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , ведуть спільне господарство, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто перебувають у сімейних відносинах.
У ході подальшого спільного проживання обвинувачений зловживав спиртними напоями, вчиняв систематично сімейні сварки із потерпілою, які супроводжувались нецензурною лайкою, образами та вчиненням ОСОБА_7 стосовно колишньої дружини психологічного насильства у сім`ї.
Зокрема, 26.03.2020 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання вчиняв словесний конфлікт з потерпілою, під час якого застосовуючи психологічне насильство, ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Постановою судді від 01.06.2020 на обвинуваченого накладено стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства).
Не зважаючи на вжиті заходи реагування, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став. 25.12.2020 приблизно о 17 годин 00 хвилин, 26.12.2020 приблизно о 23 години 00 хвилин, за місцем свого постійного проживання, обвинувачений перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що виразилось у словесних образах потерпілої, погрозах фізичною розправою, висловлюванні нецензурною лайкою, завданні морального та психологічного тиску, приниження її честі та гідності. Постановою судді від 02.02.2021 на обвинуваченого повторно накладено стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства)
Окрім цього, 07.02.2021, 08.02.2021, 09.02.2021, 10.02.2021 та 18.02.2021 обвинувачений, перебуваючи за місцем постійного проживання у с. Демешківці знову вчиняв конфлікти з потерпілою, під час яких застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою.

За вказаними фактами потерпіла зверталась до органів поліції із заявами про вчинення щодо неї домашнього насильства з боку ОСОБА_7 , що зафіксовано у відповідних протоколах-заявах про вчинення кримінального правопорушення від 15.02.2021, від 16.02.2021, від 16.02.2021, від 19.02.2021 та від 20.02.2021 за фактами вчинення домашнього насильства.
Такими тривалими, умисними і системними діями, вчиненими з мотивів особистої неприязні до потерпілої, ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, зокрема до втрати останньою енергійності, втоми, фізичного і психологічного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, появи негативних переживань та емоцій, погіршення якості життя потерпілої загалом.
З огляду на викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у вчиненні діяння, яке необхідно кваліфікувати за статтею 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини потерпілої ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Водночас, розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 здійснювався у межах пред`явленого йому обвинувачення.
Установлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.
Показаннями допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненому визнав частково та заперечив щодо вчинення ним сварок і психологічного насильства щодо потерпілої 10.02.2021 та 18.02.2021. Зазначив, що у вказані дні жодних конфліктів з потерпілою не було, але підтвердив, що 18.02.2021 він забороняв потерпілій разом з дочкою йти святкувати День народження останньої. Водночас, визнав вину у вчиненні описаних діянь у всі інші дні. Зазначив, що постійні сварки виникають через аморальну поведінку колишньої дружини та її погане виховання їхніх спільних дітей. Висловив негативне ставлення до вчинення ним сімейних конфліктів і спричинення психологічних страждань потерпілій. Визнав, що він дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, влаштовував сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 , з якою вони і надалі проживають разом в одному житловому будинку. До вчиненого ним кримінального правопорушення ставиться негативно, готовий до покарання, яке просить призначити не дуже суворим у вигляді 150 годин громадських робіт. Окремо просив врахувати, що потерпіла перебуває у положенні і чекає дитину, проте не від нього, а тому їй потрібна його допомога.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні, яка підтвердила, що обвинувачений здійснює психологічне насильство щодо неї з 2018 року. Сварки відбуваються як у будинку, так і на подвір`ї. Обвинувачений погрожує їй фізичною розправою. Пояснила, що такі постійні конфлікти призводять до психологічних страждань, порушення звичного способу життя. Особливо сильно її турбують сварки обвинуваченого з їхньою спільною дочкою. Розказала, що обвинувачений щоразу після отримання заробітної плати вживає алкоголь і через неприязні стосунки між ними вчиняє сварки, які супроводжуються нецензурною лайкою, криками, погрозами, а інколи і штовханням. Окремо розповіла, що 10.02.2021, продовжуючи сварки, які тривали від 07.02.2021, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 знову кричав на неї і обзивав її нецензурними словами. Вважає, що сам він цього не пам`ятає, оскільки уже тривалий час перебував у стані алкогольного сп`яніння. Стосовно 18.02.2021 повідомила, що зібралася з дочкою відсвяткувати День народження дитини за межами місця проживання, проте обвинувачений був проти цього і не пускав їх з дому, кричав і сварився. Просила ОСОБА_7 покарати згідно з законом.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з потерпілою та обвинуваченим в одному будинку. Свідок підтвердив, що обвинувачений часто зловживає алкогольними напоями і систематично вчиняє сварки з потерпілою та іншими членами сім`ї, які супроводжуються криками, нецензурною лайкою та образами. Підтвердив, що чув як 18.02.2021 відбувалась сварка між ОСОБА_7 та потерпілою, проте причини такої йому не відомі.
Постановами суддів Галицького районного суду від 01.06.2020 та від 02.02.2021, якими обвинуваченого притягнуто до адміністративної відповідальності за частинами першою і другою, відповідно, статті 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства.
Протоколами-заявами про вчинення кримінального правопорушення від 15.02.2021, від 16.02.2021, від 16.02.2021, від 19.02.2021 та від 20.02.2021 за фактами вчинення домашнього насильства.
Водночас, суд не враховує показання обвинуваченого щодо заперечення вчинення ним психологічного насильства стосовно потерпілої 10.02.2021 та 18.02.2021, оскільки такі спростовуються показаннями потерпілої, свідка та протоколами про прийняття заяв про вчинення кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Ураховуючи правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 643/2047/15к, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.
Таким чином, факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується показаннями останнього, потерпілої та свідка в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з того, що відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним, пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Суд під час призначення покарання враховує позицію потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого згідно з законом, водночас бере до уваги те, що ОСОБА_7 дуже тривалий час і неодноразово вчиняв психологічне насильство, за місцем проживання характеризується посередньо, психіатрична амбулаторна та стаціонарна допомога не надавалась, зловживає спиртними напоями, вину визнав частково, до вчиненого ставиться негативно, є інвалідом ІІІ групи, а на утриманні перебуває малолітня дитина.
Відповідно до змісту висновку досудової доповіді Галицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, на думку органу пробації, виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства (окремих осіб).
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, також те, що він вчинив нетяжкий злочин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції статті 126-1 КК України.
На переконання суду, саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Речові докази відсутні.
Керуючись статтями 368, 370, 374, 376, 395, 532 КПК України, статтями 65, 67, 126-1 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1