Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/371/21
провадження № 1-кп/650/67/21
УХВАЛА
Іменем України

24 березня 2021 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка матеріали кримінального провадження № 0000005 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, співмешкаючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно зі статтею 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України,

встановив:

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обраного відносно обвинуваченого вказавши в обґрунтування, що вказаний строк спливає та існують встановлені законом ризики. Проти задоволення клопотання захисника щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та клопотання ОСОБА_6 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистої поруки заперечив пославшись на їх необґрунтованість.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечив, вказавши, що вимоги суду буде виконувати та ухилятись від суду не збирається. У нього вдома залишилась дружина та діти, які потребують його допомоги. Дружина не зможе самостійно рубати дрова, поратись по господарству. Просить обрати щодо нього запобіжний захід у виді особистої поруки або нічного домашнього арешту.
Захисник на судовому засіданні просив суд обрати відносно обвинуваченого більш-м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або передати обвинуваченого під особисту поруку. Надав суду характеризуючи обвинуваченого матеріали. Проти задоволення клопотання прокурора заперечив вказавши на недоведеність останнім заявлених ним ризиків.
У підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просить провести підготовче судове засідання за його відсутності.

Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Зважаючи на думку учасників судового провадження, які не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання та розгляду клопотань учасників, зазначені вимоги закону, зміст заяви потерпілого та обставини справи, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання та розгляд заявлених клопотань за його відсутності.

За змістом частини третьої статті 199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, які на час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою не зменшились.
Розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України максимальна відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Згідно з ухвалою слідчого судді Бериславського районного суду Херсонської області від 25 січня 2021 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 26 березня 2021 року.
В обґрунтування клопотання прокурор заявив про наявність трьох ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість переховування обвинуваченого, з огляду на наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, можливість здійснення впливу на свідків та потерпілого, які проживають неподалік від нього та деякі з яких є особами похилого віку. Зокрема, свідок ОСОБА_4 будучи співмешканкою обвинуваченого може бути піддана впливу щодо неї на предмет надання неправдивих свідчень. Третім ризиком прокурор зазначає можливість вчинення обвинуваченим нових злочинів, як майнового характеру та і злочинів, що посягають на життя та здоров`я особи, з огляду на схильність обвинуваченого до вживання спиртних напоїв, відсутність постійного джерела заробітку, характеристику останнього.
На час проведення даного судового засідання у суду відсутні будь-які фактичні данні, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких можливо встановити наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.
Суду не надано доказів того, що обвинувачений переховувався від слідства або намагався переховатись до його затримання, готувався до цього або готується перебуваючи під вартою. Також не надано суду доказів можливості впливу обвинуваченим на свідків та потерпілого. Клопотань про допит відповідних осіб від прокурора не надходило, даних про звернення таких осіб до правоохоронних органів щодо побоювання обвинуваченого не надходило. Навпаки, стороною захисту було надано суду власноручно написану заяву від потерпілого про те, що він не має претензій до обвинуваченого.
Однак, суд вважає встановленим ризик щодо можливості вчинення обвинуваченим іншого злочину, з огляду не те, що він обвинувачується у вчиненні корисливого насильницького злочину підвищеного ступеню небезпеки, схильний до вживання алкогольних напоїв, не має будь-якого джерела заробітку.
Суд вважає, що наявність даного ризику в сукупності з іншими обставинами, згідно з якими обвинувачений на стан здоров`я не скаржиться, не має міцних соціальних зв`язків та постійного заробітку, обвинувачується у вчиненні зухвалого злочину, свідчить про наявність підстав для продовження щодо нього вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеному ризику.
У суду відсутні дані, які можуть свідчити про можливість застосування до обвинуваченого більш-м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не встановлюють адекватних обмежень та заборон необхідних для запобігання встановленому ризику.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, суд вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його дію в межах строку, визначеного законом.
Доводи захисника, про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який обмежився усними поясненнями та не конкретизував свою вимогу, не переконали суд у можливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, адже захисник не повідомив жодних обставин, які б спростовували доводи суду з цього приводу.
Позицію обвинуваченого та захисника, які просили застосувати до першого конкретний запобіжний захід, суд сприймає як визнання ними факту наявності ризиків про які наголошував прокурор, адже лише за умови їх існування можливе застосування будь-якого запобіжного заходу встановленого частиною першою статті 176 КПК України.
Клопотання ОСОБА_6 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистої поруки задоволенню не підлягає, оскільки останній заявивши про себе як єдиного поручителя, у відповідності до частини другої статті 180 КПК України, не довів, що він заслуговує на особливу довіру.
ОСОБА_6 надавши характеризуючи матеріали щодо обвинуваченого та повідомивши про готовність взяття на себе відповідних обов`язків не надав жодної характеристики щодо себе, відсутності у нього фактів притягнення до адміністративної або кримінальної відповідальності, відсутності щодо нього діючих проваджень, постійного проживання за вказаною в паспорті адресою тощо.
На судовому засіданні учасники судового провадження вважали можливим призначити справу до судового розгляду.
Головуючим було роз`яснено обвинуваченому його право на розгляд кримінального провадження у складі трьох суддів, у відповідності до частини другої статті 31 КПК України, однак ним відповідного клопотання заявлено не було. Обвинувачений заявив про бажання здійснення розгляду кримінального провадження суддею одноособово.
Оскільки, обвинувальний акт за кримінальним провадженням складено відповідно до вимог КПК України, кримінальне провадження підсудне даному суду і підстави для закриття провадження згідно з пунктом 2 частини третьої статті 314 КПК України відсутні, справа підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні із викликом учасників судового провадження.
Керуючись статтями 176-178, 194, 199, 314, 315 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого задовольнити.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити на 60 діб до 22 травня 2021 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , етапувати до СІЗО м. Миколаєва до розгляду кримінального провадження по суті.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистої поруки відмовити.
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 187 КК України, на 06 квітня 2021 року о 14.00 год. в залі судового засідання Великоолександрівського районного суду Херсонської області.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисника доставити обвинуваченого.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 25 березня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1