Дата документу 09.02.2021 Справа № 336/2334/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/13/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/2334/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою представника заявника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження від 06.05.2020 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 29.09.2020 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , в якій він просив скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про закриття провадження № 0000001 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. В скарзі зазначив, що постанова слідчого мотивована спливом строку досудового розслідування та підлягає скасування у зв`язку з тим, що не містить кваліфікації кримінального правопорушення, не відомо з яких підстав слідчим вказано осіб, відносно яких було вчинено кримінальне правопорушення, постанова не містить відомостей про проведені слідчі дії.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, в силу положень ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а відтак строк досудового розслідування сплинув 01.01.2020 року. Постанова від 06.05.2020 року містить обґрунтування прийнятого слідчим рішення, яке узгоджується з положеннями діючих норм КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та є незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий суддя не досліджував матеріали кримінального провадження, його висновок базується на припущеннях, що є неприпустимим. Слідчий суддя не вірно встановив початок строку досудового розслідування, ОСОБА_8 звернувся із заявою про вчинене кримінальне правопорушення письмово, яка була зареєстрована 07.08.2019 року, а не 01.01.2019 року.

Крім того, постанова слідчого не містить навіть кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на конкретну статтю, її частину, не містить відомостей про проведення слідчих дій. Органом досудового розслідування не було встановлено суми збитків, що нанесені потерпілим. Тобто досудове розслідування взагалі не проводилось.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити матеріал для продовження досудового розслідування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; заявника ОСОБА_8 та його представника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Стаття 284 КПК України передбачає підстави та умови для закриття кримінального провадження та провадження щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження №0000001, внесене до ЄРДР від 01.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

06 травня 2020 року слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 було винесено постанову, якою кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України було закрито, у зв`язку з тим, що закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Апеляційний суд не погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, оскільки слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не надав належної правової оцінки доводам представника заявника щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно з вимогами ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України; 9-1) існує не скасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що фактично досудове розслідування слідчим не проведено, на час винесення постанови слідчим ОСОБА_9 не було проведено жодної слідчої дії, не були дослідженні всі обставини кримінального провадження, з наданням оцінки слідчим, показанням, речам і документам, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, в постанові про закриття зазначено, що «після проведеного всього комплексу дій направлених на встановлення свідків вказаної події та осіб причетних до скоєння даного шахрайства, необхідного результату досягнуто не було. У кримінальному проваджені про підозру нікому не повідомлено. Після належної оцінки показань та сукупності зібраних по справі доказів, які є вичерпаними і допустимими, слідство приходить до висновку, що досудове розслідування має бути закінченим, в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Кримінальне провадження по якому проводиться досудове розслідування віднесено до категорії середньої тяжкості, відповідно до ст.12 КК України, тому згідно до ст.219 КПК України строки досудового розслідування становлять дванадцять місяців».

Проте не зазначено, який саме комплекс дій, направлених на встановлення свідків та осіб причетних до скоєння злочину, було проведено, які саме зібрані докази по справі було оцінено. Більш того, органом досудового розслідування не була встановлена матеріальна шкода, нанесена потерпілим, внаслідок вчинення шахрайських дій, розмір якої має безпосереднє значення для кваліфікації дій за окремими частинами статті 190 КК України.

Закриття провадження фактично внаслідок неналежного виконання слідчим та прокурором своїх обов`язків порушує права потерпілого. Діючий КПК України не містить заборони на звернення з клопотанням до слідчого судді про продовження строку досудового слідства.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, а тому ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 06.05.2020 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

Частиною 1, 2 ст.40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина, постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст.219 КПК України за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Слідчий зобов`язаний вжити всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу кримінального правопорушення або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження - прийняти відповідне рішення.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до положень статей 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Разом з цим, згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України).

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Колегія суддів звертає увагу, що розглядаючи апеляційну скаргу оцінка поданого ОСОБА_8 повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину не надається, а лише перевіряється, чи містить таке повідомлення виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Так, під час судового розгляду встановлено, що 01.08.2019 року ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. У вказаній заяві ОСОБА_8 зазначив, що невідома особа шахрайським способом шляхом обману заволоділа грошовими коштами з банківської карти «ПриватБанк».

Таким чином, після отримання заяви ОСОБА_8 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, перевірки цієї заяви на предмет наявності ознак складу злочину та у разі встановлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, орган досудового розслідування був зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування саме за заявою ОСОБА_8 .

Проте, органом досудового розслідування відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_8 від 01.08.2019 року не були внесені до ЄРДР. Його заява була долучена до іншого кримінального провадження за №0000001, внесеного до ЄРДР 01.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду було встановлено, що за схожими обставинами, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, звертались із заявами до відділу поліції ще декілька десятків осіб, всі ці заяви були зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, номера яких містяться у витягу з ЄРДР, та які були лише долучені до існуючого кримінального провадження.

Однак орган досудового розслідування повинен був за кожною окремою заявою внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Тільки після цього, у разі встановлення, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією невстановленою слідством особою, орган досудового розслідування має право об`єднати матеріали досудових розслідувань в одному провадженні відповідно до вимог ст.217 КПК України. Рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Лише у такому разі днем початку досудового розслідування у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань є день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

У разі якщо за заявою ОСОБА_8 від 01.08.2019 року окремо були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, то кваліфікація цього правопорушення могла бути за іншою частиною статті 190 КК України. В такому випадку днем початку досудового розслідування у провадженні є день внесення відомостей до ЄРДР, а строк досудового розслідування може становити не дванадцять місяців, а більше.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.

З огляду на вказані вимоги кримінального процесуального закону, враховуючи встановлену під час апеляційного розгляду неповноту досудового розслідування, колегія суддів, скасовуючи ухвалу слідчого судді, вважає за необхідне постановити нову, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Отже, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, постанова слідчого про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню для здійснення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника заявника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження від 06.05.2020 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 від 06.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000001 від 01.01.2019 року за ч.1 ст.190 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2019 року, направити до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області для здійснення досудового розслідування.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4