Провадження № 1-кп/760/1788/21
Справа № 760/3095/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 08.01.2021, у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим останній раз Приморським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ст. ст. 70, 71 КК України до 11років позбавлення волі, звільнившись з місць позбавлення волі 18.04.2018 умовно-достроково з невідбутим строком 5 місяців 4 дні, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення на території Солом`янського району міста Києва.
Так, ОСОБА_4 , 08.01.2021 р. приблизно о 03 год. 50 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди був запрошений мешканцями вказаної квартири, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які проживали в цій квартирі. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що всі присутні у вказаній квартирі лягли спати, 08.01.2021 приблизно о 04 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та не завадить йому у вчиненні крадіжки, повторно таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон марки «Редмі 9А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 899 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, який знаходився у кухні квартири та належав потерпілому ОСОБА_5 , а також мобільний телефон марки «Ксіомі Мі Note 10» ІМЕІ І: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 11 999 грн., який був в силіконовому чохлі, який матеріальної цінності не становить, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_6 , яка матеріальної цінності не становить, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, який знаходився на подушці у кімнаті квартири та належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків потерпілим та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі таємно викрадене чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2 899 грн., та потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 11 999 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, та суду пояснив, що в ніч з 07.01.2021 на 08.01.2021 він разом із своїми знайомими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 святкували Різдво, вживали спиртні напої, пили горілку, тому достеменно події тієї ночі він пам`ятає тільки уривками. Коли він прокинувся приблизно о 04 год.00 хв. 08.01.2021 р. у квартирі АДРЕСА_3 , в нього виник умисел на крадіжку телефонів потерпілих. На кухні він побачив телефон «Редмі 9А», який належав потерпілому ОСОБА_5 , він поклав його у свою кишеню та направився до виходу з квартири, потім, побачив, що у коридорі знаходиться телефон «Ксіомі Мі Note 10», який належав потерпілому ОСОБА_6 , він вирішив також його вкрасти, та поклав телефон до кишені своєї куртки, після чого вийшов з квартири. Після чого, передав телефони своїй колишній дружині ОСОБА_7 , аби остання їх продала, а отримані від продажу телефонів кошти витратила на себе та на дитину, придбання продуктів харчування та памперси. При цьому, про те, що телефони крадені, він своїй колишній дружині не повідомляв. Як йому відомо зі слів колишньої дружини, вона телефони продала, а грошові кошти використала на потреби родини. Зазначив, що згодом до нього приїхали працівники поліції та повідомили, що відносно нього складено заяву про крадіжку телефонів, він в усьому зізнався, щиро шкодує про вчинене, повністю відшкодував майнову шкоду, заподіяну потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , сплативши їм грошові кошти у розмірі вартості викрадених ним телефонів, просить суворо не карати, повідомляє, що більше вчиняти кримінальні правопорушення не буде.

У судове засідання не прибули потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , направивши до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, вказують, що майнова шкода їм повністю відшкодована, будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 вони не мають, покарання просять призначити на розсуд суду /а. с. 36, 38/.

Із врахуванням вимог ч. 1 ст. 325 КПК України, заслухавши думку учасників судового провадження, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд без участі потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися і обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не оспорював встановлених під час досудового розслідування обставин, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, як повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, раніше судимий вироком Приморського районного суду міста Одеси від 11.03.2009 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років, на підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10.04.2018 р. звільнений від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на 5 років 4 дні невідбутого строку покарання, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував майнову шкоду, заподіяну потерпілим, про що потерпілі написали власноручно в заявах, поданих до суду, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем відбування покарання ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» характеризується посередньо, неодноразово протягом 2019, 2020 років притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, останній раз 14.12.2020 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілим.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Тому, із врахуванням вимог ст. 67 КК України, ч. 1 ст. 337 КПК України, суд не може за власною ініціативою погіршити становище обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши йому серед обставин, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки посилання на цю обставину відсутнє в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , який надійшов на розгляд суду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про неможливість виправлення засудженого та досягнення мети покарання без ізоляції його від суспільства та призначення йому покарання, пов`язаного із позбавленням волі. Саме покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік і 2 місяці буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадження вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Оскільки прокурором не було заявлено клопотання про обрання будь-якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який протягом усього часу розгляду кримінального провадженні сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, кожного разу прибуваючи на виклик суду, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Ксіомі Мі Note 10» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1