Справа №708/420/21
Номер провадження № 1-кп/708/44/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чигирині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000210 від 23.01.2021, за яким:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта середня, одружений, на утримані малолітніх дітей не має, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Підсудний (обвинувачений) ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.
ОСОБА_4 22.01.2021 в період часу з 16 години 00 хвилин по 22 годину 00 хвилин, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з потерпілими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел направлений на умисне вбивство, з метою заподіяння смерті іншій людині, з використанням знаряддя для вчинення злочину, а саме ножа, наніс ним один удар в область грудної клітки, чим відповідно до висновку експерта № 03-01/97 від 22.03.2021, спричинив потерпілому ОСОБА_7 рану передньої поверхні лівої половини грудної клітки, що супроводжувалась раневим каналом із ушкодженням м`яких тканин грудної стінки, ушкодженням пристінкового листка плеври і проникненням в плевральну порожнину, ушкодженням лівої легені, перикарда та легеневої вени із масивними крововиливами в навколишні м`які тканини, від чого останній помер на місці.
Учасники процесу не оспорюють обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні та які викладені в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Відтак суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, провів судовий розгляд даного кримінального провадження щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.
Крім того, дане рішення суду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 суду пояснив, що 22.01.2021 у вечірній час до нього додому за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , прийшов потерпілий ОСОБА_7 зі своїм знайомим. З ОСОБА_7 обвинувачений були знайомі, оскільки близько за півтора року до цих подій вони разом працювали, де і познайомились. У ОСОБА_7 та його товариша з собою були алкогольні напої, які вони почали разом вживати. Згодом, коли наявні алкогольні напої скінчились, вони вирішили йти додому, ОСОБА_4 провів їх до хвіртки. Натомість ОСОБА_7 чомусь повернувся сам і спитав, чи є у ОСОБА_4 ще випити. Оскільки у обвинуваченого вдома були алкогольні напої вони продовжили їх вживання вже удвох із ОСОБА_7 . В той вечір вони вживали багато алкоголю, тому подальші події він погано пам`ятає. Пам`ятає, що був конфлікт, причину якого пригадати не може, був ніж та бійка між ними. Всі ці події пригадати не може. Пам`ятає, що заснув, а вже потім його розбудили працівники поліції. Вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив, що наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар ножем в область серця, щиро розкаявся та повідомив, що не хотів таких наслідків і якби була можливість щось змінити він би такого ніколи не вчинив.
Потерпіла ОСОБА_6 , будучи допитаною в судовому засіданні, пояснила, що ОСОБА_7 це її рідний брат, який проживав у с. Тіньки, але вони часто спілкувались. Також повідомила, що її брат іноді зловживав алкогольними напоями, на ґрунті чого міг бути буйним. Зі спілкування з братом їй було відомо, що у селі почав проживати ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_7 спілкувався. Перший раз про знайомство з ним брат сказав приблизно за рік до трагічних подій. Також якось одного разу брат казав, що знає щось про ОСОБА_4 , у зв`язку з чим скоріше за все до 50 років не доживе. Щодо 22.01.2021 потерпіла пояснила, що зі слів місцевих мешканців їй відомо, що вони втрьох, а саме брат, ОСОБА_4 та хтось третій, вживали алкогольні напої десь у центрі с. Тіньки, потім був якийсь конфлікт, подробиці якого їй не відомі. Про загибель ОСОБА_7 їй стало відомо зранку, коли їй зателефонували та сказали про це. Щодо міри покарання потерпіла поклалась на розсуд суду.
За таких обставин суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Його умисні дії, які виразились в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115КК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

позицію сторін судового провадження щодо необхідної міри покарання;

відношення обвинуваченого до вчиненого (визнання вини, осуд свої поведінки, наявність каяття);

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів;

особливості й обставини вчинення злочину: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (заподіяння смерті іншій людині на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин), спосіб (один удар ножем), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали; наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, яка обтяжує покарання (вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння); поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочинних дій: особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках у лікаря нарколога та/або психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають процесуальні витрати за проведення експертиз. Натомість суд звертає увагу, що під час дослідження вказаного питання під час судового розгляду було встановлено, що по двом проведеним експертизам у обвинувальному акті зазначена їх вартість, яка не підтверджена, а саме: згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/3878-ПС від 15.04.2021 зазначена сума понесених витрат становить 6 583 грн., а також згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/3879-ПС від 15.04.2021 зазначена сума понесених витрат становить 6 583 грн. Натомість на підтвердження вказаних витрат надана довідка про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/124-21/3878-ПС від 15.04.2021 на суму 6 538 грн. та довідка про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/124-21/3879-ПС від 15.04.2021 на суму 6 538 грн. відповідно. За таких обставин стягненню підлягають документально підтверджені витрати, оскільки при визначенні їх розміру в обвинувальному акті мала місце описка. Загальний розмір процесуальних витрат, які є документально підтвердженими та підлягають стягненню становить 96 671,91 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили з урахуванням особи обвинуваченого, можливості продовження злочинної діяльності та вчинення нових кримінальних правопорушень, залишити у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання, тобто починаючи з 23 січня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 96 671,91 грн. (дев`яносто шість тисяч шістсот сімдесят одна гривня 91 коп.).
Речові докази, а саме:
Картонну коробку до якої поміщено:
-сейф-пакет № INZ 4003960, опечатаний пломбою № 7676450, до якого поміщена куртка з рукавицями;
-сейф-пакет № INZ 4003956, опечатаний пломбою № 7676443, до якого поміщені штани;
-сейф-пакет № INZ 4037065, опечатаний пломбою № 7676448, до якого поміщено верхній одяг;
-сейф-пакет № 7010286, опечатаний пломбою № 7676449, до якого поміщені штани;
-сейф-пакет № 7010287, опечатаний пломбою № 7676444, до якого поміщено светр;
-сейф-пакет № 7016361, опечатаний пломбою № 7676446, до якого поміщено одяг ОСОБА_7 ;
Картонну коробку до якої поміщено:
-сейф-пакет № 5312725, до якого поміщено ніж;
-сейф-пакет № INZ 4003959, до якого поміщено чоботи;
-сейф-пакет № 7010285, до якого поміщено ботинки;
-сейф-пакет № INZ 4003958, до якого поміщена пара взуття;
-сейф-пакет № 3759804, до якого поміщено дактилокарти;
-сейф-пакет до якого поміщено дві поліетиленові пляшки;
-сейф-пакет № 5301272, до якого поміщено р.д. до в.е. № СЕ-19/124-21/2496-Д;
-сейф-пакет № SUD 1034330, до якого поміщено мобільний телефон;
-сейф-пакет № 5301273, до якого поміщено р.д. до в.е. № СЕ-19/124-21/2491-Д;
-сейф-пакет № 5312726, до якого поміщено ніж;
-сейф-пакет № 5312727, до якого поміщено три ножа;
-сейф-пакет № 4005355, до якого поміщено зрізи нігтів ОСОБА_4 ;
-сейф-пакет № 4005358, до якого поміщено зрізи нігтів ОСОБА_7 ;
-сейф-пакет № 4005351, до якого поміщено кров ОСОБА_4 ;
-сейф-пакет № 4005356, до якого поміщено кров ОСОБА_7 ;
-сейф-пакет № EXP 0259047, до якого поміщено два гіпсові зліпки;
-сейф-пакет № 5445143, до якого поміщено первинне упакування змиву;
-сейф-пакет № 7041428, до якого поміщено слід низу взуття;
-сейф-пакет № SUD 1034331, до якого поміщено мобільний телефон;
-сейф-пакет № GSU 1004727, до якого поміщено 2 ключі;
-сейф-пакет № GSU 1004726, до якого поміщено 2 банківські карти;
-паперовий конверт, до якого поміщено змив з возика;
-паперовий конверт, до якого поміщено змив з дна возика;
-паперовий конверт, до якого поміщено змив рук ОСОБА_4 ;
-паперовий конверт, до якого поміщено змив на подвір`ї будинку;
-паперовий конверт, до якого поміщено змив біля ложе трупа;
-паперовий конверт, до якого поміщено кров ОСОБА_7 ;
- паперовий конверт, до якого поміщено кров ОСОБА_4 -
-паперовий конверт, до якого поміщено зразки волосся трупа ОСОБА_7 ;
-два паперових конверти, до яких поміщено змив з двох рук трупа ОСОБА_7 ;
-паперовий конверт, до якого поміщено зішкріб РБК з лавки;
які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Чигиринський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1