Справа № 953/3205/20
н/п 1-кс/953/5838/21
УХВАЛА
"11" червня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

Досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці січня 2018 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) в м. Харкові ОСОБА_5 була створена та очолена організована група, що представляла собою стійке об`єднання трьох осіб, які спеціально зорганізувалися для вчинення особливо тяжких злочинів проти власності та кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованим на досягнення спільних злочинних цілей, відомим всім учасникам групи, у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , якими в період з 01.02.2018 до 29.11.2018 вчинено ряд особливо тяжких злочинів проти власності, а саме придбання права на майно ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою, а також злочин проти волі, честі та гідності особи, тобто закінчений замах на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , та ряд кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади, а саме підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа, а саме довіреності від імені ОСОБА_8 , за наступних обставин.
Так, наприкінці січня 2018 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи у складі організованої групи, за вказівкою ОСОБА_5 підшукала в якості потенційної потерпілої мешканку м. Харкова ОСОБА_8 , 1935 року народження, яка після смерті чоловіка в 2009 році мешкала сама, та яка, не маючи інших родичів, перебувала у вкрай важкому матеріальному становищі, але при цьому володіла на праві приватної власності квартирою АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 253/2009, виданого державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори 21.09.2009, та квартирою АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 , виданого 09.08.2006 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради, в якій і мешкала.
В свою чергу ОСОБА_5 погодив кандидатуру ОСОБА_8 в якості потенційної потерпілої для реалізації розробленого ним злочинного плану, та отримав згоду усіх учасників організованої групи, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на вчинення відносно ОСОБА_8 особливо тяжких злочинів, тобто придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, а саме квартир, що належали їй на праві приватної власності, розташованих в м. Харкові за адресами: АДРЕСА_5 , та АДРЕСА_6 .
Для реалізації розробленого та узгодженого з усіма учасниками організованої групи спільного злочинного плану 01.02.2018 в м. Харкові ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 гроші в сумі 1500 доларів США, а ОСОБА_6 в свою чергу почала ретельну тривалу підготовку до вчинення правочинів з квартирою АДРЕСА_3 , та з квартирою АДРЕСА_4 , які на праві приватної власності належали ОСОБА_8 .
Так, діючи відповідно до спільного злочинного плану, узгодженого з усіма учасниками організованої групи, 12.07.2018 ОСОБА_6 прибула до ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_4 , в якій остання мешкала сама після смерті чоловіка, де назвавшись соціальним працівником, що обслуговує людей похилого віку, з метою викликати довіру до себе, передала ОСОБА_8 заздалегідь придбані за гроші ОСОБА_5 продукти харчування. Усвідомлюючи, що для ОСОБА_8 питання сплати комунальних платежів є вкрай важливим з урахуванням її матеріального становища, користуючись її необізнаністю, критично низьким рівнем освіти та психічними віковими змінами, шляхом обману та зловживання її довірою, вмовила останню власноруч написати заяву про надання фінансової допомоги у вигляді сплати комунальних послуг за зазначену вище квартиру, надавши обіцянку допомогти у вирішенні цього питання, та отримала таким чином зразки її підпису та почерку. Викликавши таким чином цілковиту довіру ОСОБА_8 до себе, зловживаючи цією довірою, обманюючи ОСОБА_8 щодо реальності своїх намірів допомогти їй у вирішенні соціально-побутових питань, ОСОБА_6 попросила ОСОБА_8 передати їй оригінали правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_3 , на квартиру АДРЕСА_4 та її особисті документи, на що ОСОБА_8 , перебуваючи в стану омани, довіряючи ОСОБА_6 та повіривши в істинність намірів якої щодо надання їй соціальної допомоги, погодилася, та передала зазначені документи. З того ж часу, не бажаючи втратити довіру ОСОБА_8 до себе, з метою вчинення особливо тяжких злочинів відносно неї за заздалегідь узгодженим з усіма учасниками організованої групи злочинним планом, ОСОБА_6 продовжувала підтримувати зв`язок з потерпілою.
Після отримання необхідних документів від ОСОБА_8 , усіма учасниками організованої групи, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був узгоджений ретельний план вчинення незаконного правочину з квартирою АДРЕСА_3 . Так, учасники організованої групи, з метою виконання спільного злочинного плану, вирішили що ОСОБА_7 має діяти від імені ОСОБА_8 під час продажу зазначеної квартири на підставі підробленої довіреності, видаючи себе за родича власниці квартири, для чого він передав свій паспорт громадянина України ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 в свою чергу виготовила його копію для внесення даних до підробленої довіреності від імені ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_7 .
Після цього, 25.07.2018 в м. Харкові (точні місце та час досудовим розслідуванням не встановлені) в м. Харкові ОСОБА_7 , продовжуючи діяти з прямим умислом, у складі організованої групи разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідно до спільного злочинного плану, на вимогу ОСОБА_5 , надав оцінювачу ОСОБА_11 суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Юриспруденція та консалтинг» (ідентифікаційний код 41561085, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 992/17, виданий ФДМУ 10.10.2017) отримані від ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 , а також заздалегідь виготовлену учасниками організованої групи, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, щодо яких немає відомостей про їхню участь у складі організованої групи, зазначену вище підроблену довіреність від імені ОСОБА_8 на своє ім`я, та замовив від імені власниці квартири ОСОБА_8 висновок про ринкову вартість цієї квартири, необхідний для укладання правочину щодо її відчуження. Наступного дня, тобто 26.07.2018, ОСОБА_7 отримав висновок про ринкову вартість квартири, складений оцінювачем ОСОБА_11 , за № ЛМЮУБЯ270890 від 26.07.2018, який передав ОСОБА_5 .
Після цього, 01.08.2018 близько 12.00 в м. Харкові, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, направленого на придбання права на майно ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою, діючи в складі організованої групи, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , разом з матір`ю ОСОБА_6 . ОСОБА_12 , яка будучі введена в оману своєю донькою ОСОБА_6 щодо законності своїх дій, будучі важкохворою, не обізнаною про злочинні наміри учасників організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діяла на прохання ОСОБА_6 , повною мірою довіряючи їй, прибули до приміщення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_7 , де ОСОБА_7 з метою укладання завідомо незаконного правочину з квартирою АДРЕСА_3 надав приватному нотаріусу ОСОБА_13 в якості документа, що надає йому право діяти від імені ОСОБА_8 , зазначену вище заздалегідь виготовлену підроблену довіреність від імені ОСОБА_8 про право розпорядження всім належним їй нерухомим майном, назвавшись за вказівкою ОСОБА_6 її родичем, а також передав йому отримані від ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_3 , та й повідомив приватному нотаріусу ОСОБА_13 про свій намір укласти договір купівлі-продажу квартири з ОСОБА_12 в якості покупця, діючи від імені ОСОБА_8 в якості продавця.
Безпосередньо після цього в приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_13 між ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_8 на підставі підробленої довіреності, якій нічого не було відомо про цей правочин та на вчинення якого вона не давала своєї згоди, та ОСОБА_12 , якій нічого не було відомо про злочинні наміри учасників організованої групи, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , ринковою вартістю, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 2915 від 31.07.2019, 1062080 гривень 00 коп. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_12 придбала квартиру АДРЕСА_3 за 752000 гривень 00 коп., при цьому фактично гроші за квартиру ОСОБА_12 не передавалися. Договір був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 , який будучи введеним в оману щодо законності дій сторін договору та вважаючи нотаріальну дію такою, що відповідає істинним намірам сторін та чинному законодавству, та зареєстрований ним у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 1291 від 01.08.2018.
Після цього ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний план, діючи в складі організованої групи разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підшукав добросовісного покупця квартири АДРЕСА_3 в особі ОСОБА_14 , та 13.09.2018 в приміщенні приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_8 » між ОСОБА_12 , яка будучі введена в оману своєю донькою ОСОБА_6 щодо законності своїх дій, будучі важкохворою, не обізнаною про злочинні наміри учасників організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діяла на прохання ОСОБА_6 , повною мірою довіряючи їй, та ОСОБА_14 укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_15 та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 888 від 13.09.2018.
Отримані в результаті вчинення даного правочину від ОСОБА_14 гроші в сумі 896960 гривень 00 коп. ОСОБА_12 на вимогу ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 , після чого учасники організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розділили між собою та розпорядились на власний розсуд.
Тож успішно реалізувавши спільний злочинний план, направлений на придбання права на майно ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою в складі організованої групи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спричинили їй матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму 1062080 гривень 00 коп.
Крім того ОСОБА_6 в період з серпня 2018 року до 29.11.2018 в м. Харкові, продовжуючи діяти в складі організованої групи разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, відповідно до розробленого ОСОБА_5 та узгодженого з усіма учасниками організованої групи спільного злочинного плану, направленого на вчинення особливо тяжких злочинів проти власності, який полягав у придбанні права на майно шляхом обману та зловживання довірою, повторно вчинила особливо тяжкий злочин відносно особи похилого віку ОСОБА_8 за таких обставин.
Обговорюючи план вчинення даного злочину, всі учасники організованої групи дійшли висновку про необхідність залучення до реалізації свого злочинного плану сторонньої особи, яка мала в користуванні автомобіль, та яка б могла вивезти ОСОБА_8 з її власної квартири до іншого помешкання, розташованого за межами м. Харкова на території Харківської області, з метою подальшого безперешкодного підшукання потенційних покупців квартири. На цю роль ОСОБА_6 запропонувала іншим учасникам організованої групи кандидатуру ОСОБА_16 , з яким вона перебувала в близьких особистих стосунках, діями якого могла керувати, та якого могла не ставити до відома про злочинні наміри учасників організованої групи щодо придбання права на квартиру ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою. Даний злочинний план був узгоджений усіма учасниками організованої групи, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_6 отримала добровільну згоду ОСОБА_16 , щодо якого відсутні відомості про його участь у складі організованої групи, на вивезення ОСОБА_8 з її помешкання до іншого.
Після цього, 27.08.2018 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_16 на прохання ОСОБА_6 , не будучі обізнаним у злочинних намірах учасників організованої групи щодо заволодіння права на її майно шляхом обману та зловживання довірою, діючи з особистих мотивів, що полягали у виконанні прохання ОСОБА_6 щодо переміщення ОСОБА_8 , та маючи на меті задоволення її особистих потреб та примх, прибув до ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_4 , звідки на автомобілі, який мав у користуванні, перевіз ОСОБА_8 до помешкання свого знайомого ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_9 , попередньо отримавши згоду останнього на тимчасове проживання в його будинку жінки похилого віку.
В свою чергу ОСОБА_8 , опинившись у незвичних для неї умовах в чужому будинку далеко від рідного дому, зрозумівши обман ОСОБА_16 , будучі вкрай збентеженою, стала плакати та вмовляти останнього повернути її додому. При цьому ОСОБА_16 самостійно прийняв рішення повернути ОСОБА_8 до її власного помешкання, про що одразу повідомив ОСОБА_6 телефоном, та на тому ж автомобілі негайно перевіз ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_4 . Про це ОСОБА_6 доповіла іншим учасникам організованої групи, які спільно прийняли рішення про зміну розробленого ОСОБА_5 та узгодженого усіма учасниками організованої групи злочинного плану, направленого на придбання права на майно ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою.
Так, усвідомивши неможливість продажу квартири АДРЕСА_4 , що на праві приватної власності належала ОСОБА_8 , добросовісним покупцям, узгодивши зміни до свого спільного злочинного плану, учасники організованої групи, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили з метою доведення свого спільного злочинного плану до кінця вчинити правочин із зазначеною квартирою шляхом укладання договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_7 , який мав діяти від імені ОСОБА_8 на підставі підробленої довіреності, та ОСОБА_5 , який під час укладання угоди мав виступити в ролі покупця квартири та отримати таким чином її у свою приватну власність.
З цією метою наприкінці серпня 2018 року (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 замовити та отримати звіт про оцінку майна, а саме квартири АДРЕСА_4 , що на праві приватної власності належала ОСОБА_8 , необхідний для укладання договору купівлі-продажу цієї квартири. В свою чергу ОСОБА_7 , діючи в складі організованої групи, умисно, на вимогу ОСОБА_5 та дотримуючись спільного злочинного плану, усвідомлюючи злочинність своїх дій, 29.08.2018 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в м. Харкові надав суб`єкту оціночної діяльності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_10 , отримані від ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_4 , заздалегідь виготовлену підроблену довіреність від імені ОСОБА_8 на своє ім`я, та замовив від імені власниці квартири ОСОБА_8 звіт про ринкову вартість цієї квартири, необхідну для її відчуження, який того ж дня отримав за цією ж самою адресою.
Після цього, 29.11.2018 близько 15.00 в м. Харкові ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний план, направлений на придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, у складі організованої групи, прибули до приміщення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_11 , де діючи відповідно до заздалегідь розподілених злочинних ролей, з метою придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_7 , назвавшись родичем власниці квартири ОСОБА_8 , надавши йому заздалегідь виготовлену підроблену довіреність від імені ОСОБА_8 на своє ім`я, на право розпорядження усім належним їй майном, а також правовстановлюючі документи на зазначену квартиру, разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомили приватному нотаріусу ОСОБА_19 про намір укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Приватний нотаріус ОСОБА_20 в свою чергу, будучи введеним в оману щодо законності дій співучасників злочину та вважаючи правочин таким, що відповідає істинним намірам сторін та чинному законодавству, підготував на їхній запит договір купівлі-продажу квартири, згідно якого ОСОБА_8 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_5 купив квартиру АДРЕСА_4 , ринковою вартістю, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи № 2915 від 31.07.2019, 816281 гривня 00 коп., який був підписаний ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як сторонами, в той час як власниці квартири ОСОБА_8 нічого не було відомо про зазначений правочин, та на вчинення якого вона не давала своєї згоди. Договір купівлі-продажу квартири був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_19 та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 6946 від 29.11.2018.
Таким чином, як зазначено слідчим, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи, успішно реалізувавши спільний злочинний план, направлений на придбання право на майно шляхом обману та зловживання довірою, придбали право на квартиру АДРЕСА_4 , домовившись продати зазначену квартиру добросовісним покупцям після смерті ОСОБА_8 та розділити між собою гроші, отримані від її продажу, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах в сумі 816281 гривня 00 коп.
15.05.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 4 ст. 190 КК України, тобто придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою;
- ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146 КК України, тобто закінчений замах на незаконне позбавлення волі людини, вчинене з корисливих мотивів, організованою групою;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 7 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно.
Слідчим зазначено, що потреби досудового розслідування у забезпеченні можливої конфіскації майна як виду покарання, неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме нерухомого майна, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 , власник майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довела наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, 15.05.2021 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення можливої конфіскації майна, яку передбачає санкція частини четвертої статті 190 Кримінального кодексу України, вважає за доцільне накласти арешт на зазначене у клопотанні слідчого нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності, шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1