Справа №345/1012/15-к
Провадження № 1-кс/345/308/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2021 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калуш, зареєстрованого АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, із застави на тримання під вартою, -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2015 о 06.30 годин ОСОБА_7 , перебуваючи біля автобусної зупинки, що по вул.Б.Хмельницького в м.Калуш, Івано-Франківської області, знайшов на землі сірникову коробку з наркотичним засобом канабіс (марихуана), який розфасував у сім паперових згортків та в подальшому з незаконно придбаним наркотичним засобом направився до місця своєї роботи, при цьому наркотичний засіб зберігав при собі з метою збуту.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, 23.05.2015 о 10.40 годин ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по вул.Б.Хмельницького в м.Калуш, Івано-Франківської області, діючи з корисливих спонукань, незаконно збув ОСОБА_8 за гроші в сумі 90 грн. три поліетиленових пакетика з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ № 09/12-0286 від 25.02.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс (марихуана), загальною кількістю в сухому стані 1,77 грама.
Продовжуючи свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_7 , повторно 25.02.2015 о 13.35 годин, перебуваючи в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих спонукань, незаконно збув ОСОБА_8 за гроші в сумі 90 грн. три поліетиленових пакетика з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ № 09/12-0290 від 04.03.2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс (марихуана), загальною кількістю в сухому стані 1,565 грама.
Окрім цього, 25.02.2015 о 18.15 годин в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в присутності понятих у нього з правої кишені куртки виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з подрібненою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку експерта НДЕКЦ № 09/12-0289 від 04.03.2015 2015 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс (марихуана), загальною кількістю в сухому 0,525 грама, яку він зберігав з метою збуту.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з мето збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
27.02.2015 у ході досудового розслідування до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави. У випадку внесення застави на нього були покладені обов`язки, передбачені ч.5 п.п.1-3 ст.194 КПК України.
02.03.2015 останній був звільнений із слідчого ізолятора у зв`язку із внесенням застави.
12.03.2015 обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України направлено до суду.
Обвинувачений неодноразово не з`являвся в судові засідання, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом до обвинуваченого застосовувався привід, однак привід виконати було неможливо, оскільки був відсутній по місцю проживання. Згідно відповіді начальника Калуського ВП ГУНП ОСОБА_9 від 22.11.2016 ОСОБА_7 13.08.2016 перетнув Державний кордон в пункті пропуску Ужгород та на територію України не повертався.
Таким чином ОСОБА_7 порушив покладені на нього обов`язки, передбачені п.2,3 ч.5 ст.194 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити , скасувати або обрати запобіжний захід обвинуваченому.
Згідно п. 3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, якщо ця особа переховувалася від суду.
Злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.
Обвинувачений усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення полі, переховується від суду та порушив покладені на нього обов`язки.
Крім того, згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян № 139 від 27.01.2021 ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 та змінив прізвище на « ОСОБА_11 ».
За таких обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, недопущення вчинення нових злочинів, унеможливлення його переховування від суду, слід змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із застави на тримання під вартою.
Оскільки обвинуваченому вже було обрано запобіжний захід заставу, то при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не слід визначати розмір застави.
Ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2021 було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

На виконання вказаної ухвали обвинувачений ОСОБА_4 затриманий о 06.02 годин 28.05.2021 та доставлений у судове засідання.
ОСОБА_4 28.05.2021 о 11.30 годин було вручено клопотання про зміну запобіжного заходу та матеріали, які обґрунтовують клопотання, що стверджується його підписом та підписом його захисника.
В судовому засіданні прокурор просить клопотання задоволити, оскільки ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, оскільки він тривалий час переховувався від суду, був оголошений в розшук. Крім того, просить при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки до обвинуваченого вже було обрано запобіжний захід заставу.

Захисник ОСОБА_6 просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, так як ОСОБА_4 є особою молодого віку, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, оскільки одружений, має на утриманні малолітню та на даний час не буде ухилятися від суду. Крім того вказав, що якщо ж суд все ж таки прийде до переконання про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просить визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений підтримали думку захисника ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора, який просить задоволити клопотання у зв`язку з існуванням, визначених ст.177 КПК України, ризиків; думку захисників, обвинуваченого, вивчивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Клопотання про зміну запобіжного заходу відповідає вимогам КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Калуського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді від 27.02.2015 до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з правом внесення застави в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 24360 грн., з покладенням відповідних обов`язків у разі внесення застави.
Прокурор покликається на те, що до ОСОБА_4 27.02.2015 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави. У випадку внесення застави на ОСОБА_4 було покладені обов`язки передбачені ст.194 КПК України. 02.03.2015 останній був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави. Обвинувачений ОСОБА_4 порушив покладені на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України та запобіжний захід у вигляді застави, оскільки неодноразово не з`являвся в судові засідання, хоча належним чином повідомлявся про час і дату розгляду справи. До нього судом застосовувався привід, однак виконати ухвалу суду було неможливо, оскільки останній був відсутнім по місцю проживання.
Згідно відповіді начальника Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 22.11.2016, ОСОБА_7 13.08.2016 перетнув державний кордон в пункті пропуску Ужгород та на територію України не повертався.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 25.11.2016 ОСОБА_7 оголошено в розшук, надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 для доставки до Калуського міськрайонного суду для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 139 від 27.01.2021 ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 та змінив прізвище на « ОСОБА_11 ».
04.03.2021 Калуським міськрайонним судом також було винесено ухвалу, якою надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу.
Оскільки обвинувачений переховується від суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинений злочин, порушив покладені на нього обов`язки та запобіжний захід у вигляді застави, то прокурор просить змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із застави на тримання під вартою без визначення застави.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Таким чином, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід тримання під вартою щодо обвинуваченого суд враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачений, а також те, що обвинувачений, перебуваючи на волі може ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення .
Наявність цих ризиків підтверджується тими обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину у вигляді позбавлення волі, переховувався від суду, перебував у розшуку з 2016 року, змінив своє прізвище.
Прокурором доведено обставини, які дають достатні підстави вважати, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави не забезпечує встановлених слідчим суддею в ухвалі Калуського Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.02.2015 ризиків, зокрема
- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, з матеріалів клопотання випливає, що ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, не дотримується покладених на нього обов`язків, залишив постійне місце проживання, перетнув державний кордон України, змінив прізвище, що свідчить про переховування останнього від суду з метою уникнення покарання за вчинення злочину.
За таких обставин, суд вважає доведеною ту обставину, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави не забезпечив усунення встановлених слідчим суддею при його застосуванні ризиків, оскільки обвинувачений, перебуваючи під дією даного запобіжного заходу, попри судову заборону не відлучатися з м.Калуш, повідомляти про зміну місця свого проживання, покинув місце проживання, виїхав за межі держави та тривалий час переховується від суду.
До того ж, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, те, що він ніде не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину .
В ході розгляду клопотання прокурором доведено, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.
На думку суду, залишення до обвинуваченого чинного запобіжного заходу у вигляді застави, не зможезапобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вище викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора є підставним та таким , що підлягає до задоволення.

Однак при цьому, суд вважає, за можливе визначити обвинуваченому ОСОБА_4 як альтернативу, розмір застави, виходячи з наступного.

Ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Тобто, не визначити розмір застави є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження суду у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан обвинуваченого, наявність утриманців, стан здоров`я, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд приходить до висновку про визначення обвинуваченому ОСОБА_4 як альтернативу, застави, в розмірі, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку суду, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочину, що інкримінуються обвинуваченому, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку обвинуваченого під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченим обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).
На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_4 , громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід із застави на тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 06.02 годин 28.05.2021 до 06.02 годин 26.07.2021 включно.

Взяти обвинуваченого ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12».
Визначити ОСОБА_4 розмір застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 45 400 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Калуську окружну прокуратуру.
Ухвала підлягає негайному виконанню Калуським РВП ГУНП в Івано-Франківській області, а в разі внесення застави в частині покладених обов`язків виконання ухвали доручити також Калуському РВП ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено о 11.30 годин 31.05.2021.

Головуючий: