Справа № № 585/756/21
Номер провадження 1-в/585/115/21
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

05 квітня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1957 р.н. про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:
19 березня 2021 року з вищевказаним клопотанням звернувся ОСОБА_4 . Своє клопотання мотивував тим, що він є засудженим вироком Апеляційного суду Сумської області від 06 липня 2004 року за ст.ст.263 ч.1,ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, п.п.1,9,13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі. Зазначив, що чинним КК та КПК України прямо не передбачено для довічно ув`язнених умовно-дострокового звільнення. Але відповідно до ч.4 ст.9 КПК України, у разі якщо норми КПК суперечать Міжнародному Договору згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, судом повинно застосовуватися положення відповідного міжнародного Договору України. Відповідно до ст.27 Віденської Конвенції про право Міжнародних договорів держава-учасник цієї Конвенції не може посилатись на клопотання свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання нею міжнародного Договору. Крім того Законодавець зобов`язує застосовувати принцип Верховенства Права у Кримінальному провадженні з урахуванням практики Європейського суду з Прав людини. Відповідно до ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність поводженню або покаранню. Рішеннями Європейського Суду з прав людини відносно України, неодноразово визнано відсутність умовно-дострокового звільнення довічно ув`язнених як порушення ст.3 Конвенції: «Пєтухов проти України №2», «Страшко проти України» , «Лопата та інші 23 заявника проти України». У своєму рішенні «Вінтер та інші проти Об`єднаного Королівства» суд зазначає, що Держава повинна забезпечувати якнайшвидший розгляд справ усіх ув`язнених з метою визначення можливості умовного звільнення. Відсутність в Кримінальному та Кримінально процесуальному кодексах України прямої норми, що передбачає для довічно ув`язнених умовно-дострокового звільнення на підставі відповідних норм Міжнародного права.
В судовому засіданні ОСОБА_4 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити і звільнити його умовно-достроково.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання засудженого ОСОБА_4 підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення
Суд вислухавши пояснення засудженого, його адвоката та прокурора ознайомившись з матеріалами справи та матеріалами особової справи засудженого прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області від 06.07.2004 року за ст. 263 ч. 1, ст. ст. 15 ч.2, 115 ч.1 і ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 9, 13, ст. 70 КК України і йому призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 07 березня 2004 року. ( т.1 а.ос. с.7-12).

Вирок суду набрав законної сили 19 жовтня 2004 року.( т.1 а.с.20)
Згідно характеристики від 31.03.2021 року ОСОБА_4 є засудженим за особливо тяжкий злочин, характеризується посередньо. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з обмеженою наявністю робочих місць на секторі для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі.
18.07.2014 року постановою Роменської ВК № 56 переведеий з приміщень камерного типу, в яких тримаються дві особи, до багатомісних приміщень камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру.
06.08.2019 року членами комісії державної установи «Роменська виправна колонія № 56» прийнято рішення про відмову в поданні матеріалів до міжрегіонального управління щодо переведення до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки.
Згідно вироку колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області від 06.07.2004 року ОСОБА_4 має позов на суму 647446 грн 49 коп. Виконавчі листи в ДУ «Роменська ВК № 56» не надходили, інформація про відшкодування вищезазначених витрат в установі відсутня.
Відповідно до ст. 152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.
Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш мяким, орган, або установа виконання покарання у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.
Відповідно до статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судовий розгляд клопотань (подань) про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, здійснюється за правилами судового розгляду, визначеного статтями 318-380 КПК, з чого випливає обов`язковість дотримання судом принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК).
Законодавство України про кримінальну відповідальність передбачає механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.
Положенням ч. 1 ст. 87 КК України передбачено можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.
Згідно ч. 2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.
Детальний механізм помилування визначений Положенням «Про порядок здійснення помилування», затвердженим Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015.
Таким чином, нормами Кримінального Кодексу України, на даний час поки що передбачено лише можливість умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого до довічного позбавлення волі шляхом помилування засудженого, і такою можливістю ОСОБА_4 вправі скористатися. Суд погоджується з доводами засудженого ОСОБА_4 , що призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі без альтернативи його перегляду не відповідає принципам Європейської Конвенції про права людини. Однак, на даний час ні Кримінальний кодекс України ні Кримінально процесуальний кодекс України не передбачає такої процедури і не надає право суду звільнити умовно-достроково засудженого до довічного позбавлення волі, з підстав , що відсутність альтернативи перегляду такого покарання не відповідає вимогам Міжнародного Договору, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1957 р.н. про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали суду, засудженим - з дня отримання повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили в день розгляду справи апеляційним судом, якщо таку не було скасовано.

Повний текст ухвали оголошено 07 квітня 2021 року о 08 годині 30 хвилин.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1