Справа № 289/1277/21
Номер провадження 1-кп/289/136/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 червня 2021 року за № 0000072 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого в КП «Благоустрій міста» монтажником, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 05.05.2017 року Радомишльським районним судом за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, обвинувачується в тому, що 28.05.2021 року близько 17-00 години ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в квартирі ОСОБА_6 , що розташована в будинку АДРЕСА_2 розпивали спиртні напої. Через деяким час ОСОБА_6 вийшов на вулицю, а ОСОБА_4 залишившись в квартирі побачив на столі мобільний телефон марки HUAWEI моделі LUA-U22 і у нього виник злочинний умисел на викрадення вказаного телефону.

З цією метою, ОСОБА_4 реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, керуючись корисливим мотивом, діючи таємно, скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходився на вулиці і крім нього в квартирі нікого не було, взяв зі столу мобільний телефон марки HUAWEI моделі LUA-U22 та поклав його до кишені одягу, таємно викрав його таким чином, після чого з викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 вийшов з квартири на вулицю та в подальшому розпорядився викраденим мобільним телефоном на власний розсуд.

Вчиненими діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 410 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в умисних діях, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

13 липня 2021 року між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури, за наявності письмової згоди потерпілого, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника, в порядку, передбаченому ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, який в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.. 75 КК України.

В судовому засідання сторони просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання із застосуванням ст.. 75 КК України.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є невеликої тяжкості. Потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення угоди.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням, яке передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України, воно відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно положень ст.124 КПК України, на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався. Відносно обвинуваченого запобіжні заходи не обирались.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2021 року між прокурором Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04 червня 2021 року за № 0000072.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, поклавши на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686,48 гривень за проведення судової експертизи.

Речові докази, а саме: мобільний телефон HUAWEI моделі LUA-U22 -повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1