Справа № 526/711/21
Провадження № 1-кс/526/221/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м.Гадяч
Слідчий суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

26 березня 2021 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000110 від 25.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Клопотання обґрунтоване тим, що 25.03.2021 близько 16 год. 10 хв. в м.Гадяч Миргородського району, на перехресті доріг, водій ОСОБА_4 , 1948 р.н., керуючи автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Полтавській, при виконанні маневру повороту ліворуч на вул.Дружби не надав перевагу в русі мотоциклу «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , 1996 р.н., який рухався в зустрічному напрямку, в результаті чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому середньої третини правої нижньої кінцівки зі зміщенням, перелому в області правого гомілково-ступеневого суглобу.
25.03.2021 за вказаним фактом слідчим ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000111, за ознаками ч.1 ст.286 КК України.
25.03.2021 на перехресті вул.Полтавської та вул.Дружби в ході огляду місця події слідчим виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_1 , котрий на час описаної дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , в якого він фактично вилучений, а також мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_4 , який належить та перебував на час зазначеної події у користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , тобто до даних транспортних засобів здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч.2 ст.168 КПК України.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 встановлено, що автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , з правом керування ОСОБА_7 ..
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 встановлено, що мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 .
Вказані речі є матеріальними об`єктами, які містять відомості та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення, а тому вони мають значення для розкриття кримінального правопорушення та має значення речових доказів у даному провадженні.
Зважаючи на вище викладене, автомобіль ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив накласти арешт на транспортні засоби, що були виявлені на перехресті вул.Полтавської та вул.Дружби в м. Гадяч під час огляду для подальшого проведення експертиз та з`ясування всіх обставин подій. На даний час всі транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
ОСОБА_5 направив до суду про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту на майно не заперечував.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 25.03.2021 за № 0000110 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Постановою слідчого СВ ВП №1 Миргородського ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 26.03.2021 у кримінальному провадженні № 0000110 від 25.03.2021 речовим доказом визнано: автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя врахував:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 60000110 від 25.03.2021 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений 25.03.2021 року автомобіль та мотоцикл є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «SPARTA SD 124», д.н.з. НОМЕР_2 є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 26.03.2021 року їх визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такі, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.
Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначений у клопотанні автомобіль марки ВАЗ-21063, д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл «SPARTA SD 124», д.н.з. НОМЕР_2 відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для проведення експертиз та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на транспортні засоби, вилучені під час проведення огляду місця ДТП, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.
Керуючись статтями ст. ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Миргородського ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 60000110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.
Накласти на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000110 від 25.03.2021 арешт на майно, вилучене під час проведення огляду місця події 25.03.2021 в м.Гадяч, на перехресті вул.Полтавської та вул.Дружби, на:
- автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , котрий на час описаної дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (моб.тел. НОМЕР_7 ), в якого він фактично вилучений, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження і використання та проведення будь-яких ремонтних чи інших видів робіт;
- мотоцикл «SPARTA SD 124», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , номер рами НОМЕР_4 , який належить та перебував на час зазначеної події у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження і користування та проведення будь-яких ремонтних чи інших видів робіт.
Місцем зберігання даних транспортних засобів визначити ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, адреса: вул.Гетьманська, 10, м.Гадяч, Полтавська область.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1