Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1026/21
Номер рядка звіту 21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.03.2021 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі головуючий-суддя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання про застосування до неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, студента другого курсу ВПУ №34, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який не досяг віку кримінальної відповідальності, примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000007 внесеному до ЄРДР від 02.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, а саме: у вигляді застереження, обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні відвідування місць продажу алкогольних напоїх та тютюнових виробів, а також у вигляді передачу неповнолітнього під нагляд матері, терміном на 1 рік, посилаючись на те, що останній скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, але не досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2021 року, близько 03 години, ОСОБА_4 разом з іншою особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, знаходячись на площі Миру в м. Виноградів, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяли сварку із ОСОБА_6 , під час якої, інша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, з метою завдання фізичного болю схопив лівою рукою останнього за одяг в області шиї і умисно наніс йому два удари долонею правої руки по обличчю, завдавши ОСОБА_6 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В цей же час, коли інша особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності тримав потерпілого за верхній одяг, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , безпричинно наніс останньому один удар кулаком правої руки в область носа, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин носа, що супроводжувався синцем шкірних покровів та набряком м`яких тканин, які не спричинили розладу здоров`я або незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, закритий перелом кісток носа з викривленням носової переділки та значним порушенням носового дихання, які спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п. 2.3.2. «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № З/В від 13.01.2021.

У діях неповнолітнього ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні відвідування місць продажу алкогольних напоїх та тютюнових виробів, а також у вигляді передачу неповнолітнього під нагляд матері, терміном на 1 рік, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нових злочинів.

Неповнолітній ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , у судовому засіданні пояснила, що здійснює нагляд за сином по мірі можливості. В подальшому приділить цьому більше уваги.

Захисник не заперечив проти задоволення клопотання.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законий представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, подали письмову заяву про розгляд вказаного клопотання за їх відсутності. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст.500 КПК України).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , його законного представника, захисника, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.2 ст.125 КК Укpаїни, умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Згідно ч.1 ст.22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 виповнилося 16 років і він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно п.2 та п.3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього суд може застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Згідно позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» строк нагляду, передбачений ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше ніж до досягнення особою повноліття).

Суд ухвалюючи судове рішення у даній справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Враховуючи обставини провадження та той факт, що ОСОБА_4 на даний час навчається, характеризується посередньо (а.п.78), раніше не судимий (а.п.79-80), у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.п.77), дані про сім`ю, здатність матері забезпечити виховний вплив на сина ОСОБА_4 та постійний контроль за його поведінкою, здатність позитивного впливу, умови життя, виховання і поведінку неповнолітнього, його ставлення до вчиненого, обставини, що негативно впливали на виховання, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_4 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки і передачу неповнолітнього під нагляд матері.

Таким чином, клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки і передачу неповнолітнього під нагляд матері, обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

На пiдставi ст.22, ч.2 ст.97, ст.105 КК України, керуючись ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля, встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягає в забороні відвідування місць продажу алкогольних напоїх та тютюнових виробів, а також у вигляді передачу неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_1 , терміном на 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена впродовж 30 днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Головуючий ОСОБА_1