Провадження № 1-кп/947/760/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2021 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000151 від 13.03.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 14.09.2012
Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнився 20.02.2016 по відбуттю строку покарання,
зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
представника потерпілого від КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні представник потерпілої сторони КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 звернулися до суду із клопотаннями про затвердження угоди про примирення між потерпілою стороною і обвинуваченим від 21.04.2021.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_3 01.03.2021. вранці, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, який знаходився за адресою: по вул. Академіка Корольова, буд. 35 в м.Одесі, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи задумане ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з метою особистої наживи, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим для сторонніх осіб, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, потрапив до тамбурного приміщення квартир АДРЕСА_3 , яке не мало огорожі та окремого входу, звідки викрав майно, яке належить КП ЖКС «Вузівський», а саме: металеві двері, червоного кольору вартістю 293,31 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши майнової шкоди КП ЖКС «Вузівський» на загальну суму 293,31 грн.
Наведені умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, повністю відшкодував заподіяну потерпілій стороні шкоду, представник якої, в свою чергу, не має до обвинуваченого претензій.

Представник потерпілої сторони та обвинувачений погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, у вигляді арешту на строк три місяці.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного та представника потерпілої сторони повне порозуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого і представника потерпілої сторони погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, оскільки максимальна санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до ч.ч.1 і 3 ст.469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно обставин, які пом`якшують покарання, міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди тощо.

Суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив сторонам угоди процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а тому визнання ним вини є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкцій статті.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілої сторони КП «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 21.04.2021.
Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді арешту на строк три місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, передбачених ст.394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1