справа № 274/2540/21
провадження № 1-кс/0274/627/21

У Х В А Л А
21.04.2021 р. м. Бердичів
в с т а н о в и в:
19.04.2021 р. слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, відповідно до якого просить накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події від 18.04.2021 р. речі, а саме: змиви слідів речовини бурого кольору та дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил), заборонивши власникам речей та будь-яким іншим особам, які мають право користування ними, в тому числі за дорученням, будь-яким чином користуватися та розпоряджатися речами на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду вказаного кримінального провадження.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 18.04.2021 р. близько 14 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , під час сварки, діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс один удар металевою загостреною частиною господарських вил у грудну клітину ОСОБА_6 , 1988 р.н., таким чином умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колотого поранення грудної клітини.
В ході проведення першочергової слідчої дії, а саме огляду місця події від 18.04.2021 р., який був проведений на території домогосподарства АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено за допомогою ватного аплікатора та дистильованої води змиви слідів речовини бурого кольору та дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил).
Слідство зазначає, що існують достатні підстави вважати, що вилучені речі та предмети є засобами чи знаряддями вчинення злочину та зберегли на собі сліди, які в подальшому можуть бути доказом факту чи обставин злочину, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучене вказане вище майно являється тимчасово вилученим.
Враховуючи викладене, з метою проведення слідчих дій по вилучених речах та предметах, які зберегли на собі слідову інформацію щодо винної особи (осіб), у слідства виникла необхідність в накладенні на них арешту.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання просить задовольнити. Неявка слідчого відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, виходячи з таких підстав.
Згідно протоколу огляду місця події від 18.04.2021 р., який був проведений на території домогосподарства АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено за допомогою ватного аплікатора та дистильованої води змиви слідів речовини бурого кольору та дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил).
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна, відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту, зокрема, є збереження речових доказів.
У такому випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до цієї норми речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберігли на собі його сліди.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі вище наведеного, слідчим суддею встановлено, що дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил), які були вилучені 18.04.2021 р. під час огляду місця події, мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та які були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Разом з тим, змиви слідів речовини бурого кольору, які були вилучені 18.04.2021 р. під час огляду місця події, арешт на які також просить накласти слідчий, у своєму клопотанні критеріям речового доказу не відповідають. Так, ватні аплікатори (змиви) не є матеріальними об`єктами, не відповідають принципу належності доказів, оскільки ні в клопотанні, ні в доданих до нього матеріалах не міститься відомостей про те, що вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, які мають значення для цього конкретного кримінального провадження.
Зазначені ватні аплікатори (змиви), що були вилучені при проведенні огляду, не є майном, зазначеним в ст. 170 КПК України, нікому не належать, зберігаються стороною обвинувачення як речові докази, а тому слідчий суддя вважає за можливе збереження вилученого під час огляду без накладення арешту.
Крім того, визначення майна як об`єкта права містить ст. 190 ЦК України. Так, майно - це окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. В свою чергу, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).
Таким чином, слідчий суддя констатує, що змиви слідів речовини бурого кольору за умови їх вилучення не відповідають критерію тимчасово вилученого майна, вони не є майном ні в розумінні КПК України, ні в розумінні інших нормативних актів, вказані зразки є речовими доказами, які здобуті слідчим шляхом. Ці зразки здобуті слідчим безпосередньо під час слідчої дії в порядку, визначеному КПК України, без втручання у право власності підозрюваного чи будь-якої іншої особи, а тому будь-яких підстав для їх арешту немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Отже, враховуючи, що вилучені під час огляду місця події дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил) мають значення речового доказу в кримінальному провадженні, які необхідні для встановлення всіх обставин кримінального провадження, з метою збереження речових доказів та проведення криміналістичних експертиз, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
В іншій частині клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити, оскільки ватні аплікатори (змини) не є матеріальними об`єктами та не відповідають принципу належності речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на дві частини вил (верхня частина дерев`яний держак та нижня частина дерев`яний держак з металевою частиною господарських вил), вилучені в ході проведення огляду місця події від 18.04.2021 р. на території домогосподарства АДРЕСА_1 .
В іншій частині клопотання відмовити.
Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1