Справа № 643/6360/21
Провадження № 1-кс/643/1742/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за №0000204 від 25.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, зі слів має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого: 17.10.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік, вирок набрав законної сили 02.11.2011; 11.03.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців, звільнений 20.08.2015 з Диканівської ВК № 12 на підставі ухвали суду Червонозаводського районного суду м. Харкова умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 29 днів; 22.01.2018 Харківською місцевою прокуратурою №5 до Червонозаводського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 307 КК України, 03.12.2019 звільнений з зали суду за відбуттям строку покарання; 26.10.2020 Харківською місцевою прокуратурою №4 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на даний час рішення не прийнято; 29.01.2021 Харківською місцевою прокуратурою №4 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України, на даний рішення не прийнято; зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово засудженим, за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, достовірно знаючи, що Московським районним судом м. Харкова відносно нього розглядаються обвинувальні акти за ч. 2 ст.185, ч. 2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову повторно вчинив умисний злочин проти власності, за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24.03.2021 приблизно о 23 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи біля буд. 57 по пр. Ювілейному в м. Харкові побачив на вулиці раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка тримала в руках мобільний телефони Blackview A7Pro у корпусі чорного кольору підключений до зарядного пристрою Power Bank 10000 mAh марки «Remax Proda White». В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та знаходячись в безпосередній близькості до останньої, шляхом ривка вирвав з рук потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон Blackview A7Pro у корпусі чорного кольору НОМЕР_1 IMEI2 НОМЕР_2 вартістю 2000 грн. 00 коп., в якому знаходилась сім карта мобільного оператора зв`язку Vodafone, яка матеріальної для потерпілого цінності не представляє та зарядний пристій Power Bank 10000 mAh марки «Remax Proda White» вартістю 480 грн. 00 коп.

Після цього, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі з місця злочину зник, розпорядившись викрадення майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 2 480 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
09.04.2021 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що останній вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років, тому у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного можуть виникнути ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється вчиненні у кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто тяжкий злочин, та останній достовірно знаючи, що відносно нього Московським районним судом м. Харкова розглядаються обвинувальні акти за ч.2 ст.185, ч. 2 ст.190, ч.2ст. 185 КК України, не зважаючи на тяжкість покарання, знову вчинив умисний злочин проти власності.

- вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічної категорії, з метою незаконного збагачення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має законних джерел отримання заробітку, припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а наслідком діяльності правоохоронних органів;

- незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням застави.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання слідчого та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визанченням застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, однак заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем свого мешкання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

09.04.2021 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 25.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.03.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.03.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.03.2021, в ході якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як особу, котра 24.03.2021 відкрито заволоділа майном потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.03.2021, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 , як особу, котра 24.03.2021 відкрито заволоділа майном потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.03.2021, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_5 , як особу, котра 24.03.2021 відкрито заволоділа її майном чим спричинила матеріальну шкоду; допитом свідка ОСОБА_10 від 31.03.2021; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 09.04.2021.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків або потерпілого у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, зі слів має неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий: 17.10.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 1 рік, вирок набрав законної сили 02.11.2011; 11.03.2013 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців, звільнений 20.08.2015 з Диканівської ВК № 12 на підставі ухвали суду Червонозаводського районного суду м. Харкова умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 29 днів; 22.01.2018 Харківською місцевою прокуратурою №5 до Червонозаводського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.307 КК України, 03.12.2019 звільнений з зали суду за відбуттям строку покарання; 26.10.2020 Харківською місцевою прокуратурою №4 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, 29.01.2021 Харківською місцевою прокуратурою №4 до Московського районного суду м. Харкова направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.185 КК України, які на даний час не розглянуто по суті та рішення не має, відносно останнього на даний час діє запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період з 23.00 год до 07.00 год, що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, наявність кримінальних проваджень на розгляді Московського районного суду м. Харкова, повторне вчинення корисливого злочину, відсутність офіційного працевлаштування, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У відповідності до положень ч.4 ст. 183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 16-45 години 09.04.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 16-45 години 07.06.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2021 року ________________________________________

З оригіналом згідно. Оригінал в справі. Ухвала не набрала законної сили.

Виготовлено з АСДС.

Суддя ________________ ОСОБА_1