Справа № 572/499/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

особи, щодо якої вирішується питання - ОСОБА_6 ,

розглянувши в м.Сарни у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №кп-234/20 0000866) про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Люхча Сарненського району Рівненської області, жителям. АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні за ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2019 року приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 , з корисливих мотивів, умисно, переконавшись, що його протиправні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, таємно викрав належні ОСОБА_8 речі, а саме : ноутбук марки «Packard bell P5WSO» вартістю 3 791 грн. 35 коп., портативний зарядний пристрій (power bank) марки «Xiaomi» вартістю 280 грн., срібну ложку вартістю 660 грн., срібний браслет вартістю 764 грн., пару срібних сережок вартістю 214 грн. та срібний ланцюжок з підвіскою вартістю 388 грн., які в подальшому виніс за межі вказаного вище господарства, розпорядившись на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6 097 грн. 35 коп.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме : таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні діяння, що йому інкриміновано, визнав повністю, по суті пояснив, що дійсно, в один із днів приїхав на таксі за вказаною у клопотанні адресою, вважав, що його мама на той момент буде дома. ОСОБА_6 не заперечує, що дійсно із будинку, належного матері, взяв речі, вказані у клопотанні, так як мав намір за рахунок цих речей розрахуватись за послуги таксі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного вище діяння повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.

Так, в ході огляду місця події, здійсненого на підставі добровільної згоди власника будинковолодіння ОСОБА_8 , встановлено, що за адресою : АДРЕСА_3 , знаходиться господарство, що по периметру огороджено, в якому розташований двоповерховий житловий будинок, що складається із п`яти кімнат та кухні. Порядок розташування речей у будинку візуально не порушено (а.к.п.8, 9-13).

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_8 показав, що в час та день, вказаних в клопотанні він був відсутній по місцю проживання по АДРЕСА_3 , де він проживає з дружиною. Однак, із телефонного дзвінка йому стало відомо, що в цей час в будинок приїжджав ОСОБА_6 , а тому, дослідивши відеозапис з системи відео спостереження виявив, що останній із будинку виносив речі, перелік та вартість яких відповідає вказаним у клопотанні. Потерпілий підтвердив, що ОСОБА_6 , хоча із ними не проживав, але мав вільний доступ до будинку, так як приходив до матері. Зі слів потерпілого викрадений ноутбук в подальшому був виявлений у ломбарді « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_8 пояснив, що викрадені речі повністю повернуті, а тому будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Вказані обставини підтвердили допитані в суді в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_9 показав, що є двоюрідним братом потерпілого, від якого дізнався про те, що із будинку останнього здійснено крадіжку речей (точної дати подій свідок не пам`ятає). Свідок пояснив, що допомагав потерпілому розшукувати викрадені речі, під час чого було з`ясовано, що до будинку на автомобілі таксі приїжджав ОСОБА_6 , який відвіз викрадені речі до ломбарду. ОСОБА_9 повідомив, що водій таксі по фотокартці упізнав пасажира, якого відвозив до ломбарду «Благо», де свідок та потерпілий виявили викрадений ноутбук.

Покази свідка ОСОБА_9 підтвердив у суді свідок ОСОБА_11 , який показав, що у вересні 2019 року надавав послуги на автомобілі таксі. В один із днів вересня до нього на вул..Технічній м.Сарни Рівненської області, звернувся ОСОБА_6 та поросив відвезти його до с.Люхча Сарненського району Рівненської області. По приїзду у вказаний населений пункт ОСОБА_6 зайшов до одного із будинків, де перебував близько 20 хвилин, після чого вийшов та попросив його відвезти назад до м.Сарни. Свідок пояснив, що із будинку обвинувачений повернувся, маючи при собі ноутбук, папку для документів, срібні прикраси, якими запропонував свідкові розрахуватись за надані послуги, передавши у заставу будь-що із наявних у нього речей. Враховуючи відсутність у ОСОБА_6 коштів на оплату послуг, свідок погодився залишити у себе срібні прикраси.

Крім цього, свідок ОСОБА_10 показав, що зі слів потерпілого, якому доводиться дядьком, дізнався, що ОСОБА_6 викрав у нього із будинку певні речі. Свідок вказав, що одразу ж розшукав останнього та забрав у нього пакет із речами. Що саме було серед цих речей свідок точно сказати не може, оскільки детально не роздивлявся, лише помітив зарядний пристрій та папку із документами.

Вказані вище обставини доведені наданим на підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 відеозаписом з камер відеоспостереження, на якому зафіксовано територію будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_3 , в ході перегляду якого встановлено, що вказаним записом зафіксовано, що до будинку заходить ОСОБА_6 , який через деякий час залишив будинок, тримаючи у руках речі (а.к.п.44, 45-52).

Під час досудового слідства свідком ОСОБА_9 на підставі письмової заяви видано добровільно ноутбук із зарядним пристроєм до нього, срібний браслет, срібний ланцюжок із кулоном та пару срібних сережок (а.к.п.19).

В ході огляду вказаних речей встановлено, що свідком надано для огляду ноутбук марки «Packard bell» № P5WSO чорного кольору, із зарядним пристроєм до нього, а також браслет, пару сережок та ланцюжок з підвіскою, виготовлені із металу сірого кольору, прикрашені камінцями чорного кольору (а.к.п.20-23).

Під час огляду браслета, пари сережок та ланцюжка з підвіскою, виготовлених із металу сірого кольору, прикрашених камінцями чорного кольору, визначено їх вагу, відповідно, 17,7 гр., 5,5 гр., 9,6 гр. (а.к.п.54-56).

Із висновку експерта №3.2-836/19 від 17 вересня 2019 року проведеної в межах даного кримінального провадження судової товарознавчої експертизи судом встановлено, що середня ринкова вартість ноутбука марки «Packard bell P5WSO» із зарядним пристроєм у справному технічному стані станом на 03 вересня 2019 року могла становити 3 791 грн. 35 коп.; середня ринкова вартість портативного зарядного пристрою (power bank) марки «Xiaomi» ємністю 10000 mAh станом на 03 вересня 2019 року могла становити 280 грн. (а.к.п.32-39).

Висновок спеціаліста із заключення з оцінки рухомого майна від 15 вересня 2019 року, доводить, що середня ринкова вартість бувшої у використанні срібної ложки вагою 30 гр. з витісненням у вигляді знаку зодіаку «Скорпіон», срібного браслету довжиною 23 см., вагою 17,7 гр., з тавром 925 проби, пари срібних сережок загальною вагою 5,5 гр., з тавром 925 проби, срібного ланцюжка з підвіскою загальною вагою 9,6 гр. з тавром 925 проби, в задовільному стані з врахуванням фізичного та функціонального зносу, станом на 03 вересня 2019 року становить 2 026 грн. (а.к.п.94-101).

Враховуючи сукупність наведених обставин даного кримінального провадження, надані стороною обвинувачення докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Однак, відповідно до ст.93 КК України до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння, вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання, судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 2 статті 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Із наданого суду стороною обвинувачення висновку судово-психіатричного експерта №220/19 від 21 жовтня 2019 року, встановлено, що ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння не знаходився у тимчасовому хворобливому стані, однак, страждав на хронічне психічне захворювання у фазі загострення, яке позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. За станом психічного здоров`я ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.к.п.106-111).

Таким чином, ОСОБА_6 дійсно вчинив вказане вище діяння у стані неосудності, через що до нього мають бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Під час судового провадження стороною захисту зазначалось, що з моменту вчинення ОСОБА_6 інкримінованого діяння пройшов значний проміжок часу, висновок судово-психіатричного експерта, на який посилається сторона обвинуваченя датований жовтнем 2019 року, через що, на думку сторони захисту, на даний час немає необхідності у застосуванні відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру, оскільки останній вилікувався.

Позицію сторони захисту підтримала законний представник ОСОБА_5 , яка пояснила, що її син вчинив суспільно-небезпечне діяння під час загострення хвороби під впливом стресу, в подальшому пройшов лікування, подібний стан у нього не рецидивує, через що також вважає, що ОСОБА_6 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Частиною 4 статті 513 КПК України встановлено, що якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Однак, будь-які обставини у кримінальному провадженні встановлюються судом на підставі доказів,які, у відповідності до ст.26 КПК України, надаються суду сторонами кримінального провадження.

Жодних доказів на підтвердження обставин, на які посилається сторона захисту, а саме : проходження ОСОБА_6 відповідного лікування та його одужання стороною захисту на підтвердження своєї позиції, суду надано не було, через що відсутні підстави для визнання особи такою, що видужала.

Отже, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим діяння, яке, відповідно до ст..12 КК України відноситься до кримінальних проступків, відношення ОСОБА_6 до вчиненого діяння, а саме : активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає за необхідне задоволити клопотання, призначивши останньому примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст.512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання у кримінальному провадженні №кп-234/20 0000866) про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за ч.1 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази : зарядний пристрій (power bank) марки «Xiaomi», ноутбук марки «Packard bell» № P5WSO чорного кольору, із зарядним пристроєм до нього, а також браслет, пару сережок та ланцюжок з підвіскою, які знаходяться у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути потерпілому, ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту її проголошення.

СУДДЯ