Справа № 450/2601/21 Провадження № 1-кс/450/436/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" липня 2021 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Пустомити скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Пустомитівського ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 щодо здійснення розгляду клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою ,-

в с т а н о в и в :
02.07.2021 року скаржниця ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , яка полягає у тому що 11.06.2021 року нею було подано заяву щодо того, що її зять ОСОБА_5 наніс їй побої у будинку по АДРЕСА_1 . За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000054 за ч. 1 ст. 125 КК України. 12.06.2021 року скаржниця звернулась до слідчого з письмовим клопотанням про визнання її потерпілої. Проте, станом на день подання скарги до суду їй не відомо які саме дії було здійснено у даному кримінальному провадженні. На підставі викладеного просила скаргу задоволити та визнати незаконною бездіяльність слідчої.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Слідчий в судове засідання з`явився, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України закрито 01.07.2021 року відповідно до постанови про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Виходячи із диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст. 26 КПК України).
Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед них: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна,а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу ; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру

у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.
Крім того, аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення слідчого можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.
При цьому, зі змісту вимог скарги слідує, що особа яка подала скаргу просить визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді її клопотання про визнання її потерпілою.
Крім того, з матеріалів скарги, вбачається, що постановою слідчого від 01 липня 2021 року кримінальне провадження закрито на підставі ст.284 КПК України.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
В зв`язку з тим, що в судовому засіданні встановлено, що кримінальне провадження закрито, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки діючим кримінально-процесуальним законодавством України, не передбачено залишення без розгляду заяв, скарг та клопотань.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Пустомитівського ВП №6 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 щодо здійснення розгляду клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1