Справа № 345/971/21
Провадження № 11-кп/4808/213/21
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю:
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2021 року,

в с т а н о в и в :
1. Зміст рішення.
1.1. Ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , на 60 (шістдесят) календарних днів до 04.06.2021 включно із визначенням застави у розмірі 56750 грн.

1.2. Згідно даних матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до санкції ч. 2 ст. 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

22.01.2021 ОСОБА_8 повідомлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування, ухвалою Калуського міськрайонного суду від 10.02.2021 щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09.04.2021 включно та визначено розмір застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

1.3. Суд першої інстанції, беручи до уваги тяжкість злочину, враховуючи, що обставини по даному кримінальному провадженні з часу попереднього обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту, про який просить сторона захисту, дійшов висновку про виправданість продовження застосування запобіжного заходу на 60 днів з визначенням застави.

2. Доводи апеляційної скарги:
- сторона обвинувачення обґрунтовує свої висновки лише на припущеннях;

- ризики необґрунтовані, перебуваючи на волі обвинувачений спілкувався з потерпілим, оскільки він є його другом, і нікому не погрожував;

- ОСОБА_8 має постійне місце проживання, а також на утриманні у нього є троє неповнолітніх дітей;

- в порушення норм процесуального закону сторона обвинувачення намагається навішати обвинуваченому цей злочин, адже доказів того, що ОСОБА_8 причетний, не надають. Прокурор не зробив жодного посилання на докази, які б чітко та ясно вказували на вину ОСОБА_8 у даній кримінальній справі;

- суд не врахував усі обставини, не оцінив їх у повному обсязі, дійшов необґрунтованих висновків щодо підстав продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .

Просить оскаржувану ухвалу скасувати.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.
3.1. До початку судового засіданні захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав клопотання про відкладення судового розгляду, однак в засіданні апеляційного суду обвинувачений наполіг на розгляді його апеляційної скарги за відсутності захисника.

ОСОБА_8 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів. Інкримінованого злочину не вчиняв.

3.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечила, ухвалу суду першої інстанції просила залишити без зміни. Вказала, що щодо ОСОБА_8 також на розгляді є кримінальне провадження, в якому об`єднані кілька епізодів злочинної діяльності. ОСОБА_8 учинив інкриміноване правопорушення під час домашнього арешту. Надала ряд копій документів щодо цього.

4. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких мотивів.
4.1. Рішення суду має бути законним, обґрунтованим, вмотивованим (ст. 370 КПК).

В апеляційний суд надано копію клопотання прокурора та ухвалу суду (ч. 3 ст. 422-1 КПК).

4.1.1. Клопотання прокурора суперечить приписам ч. 1 ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, у ньому відсутні обов`язкові дані: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення; обставини, що дають підстави для підозри у вчиненні кримінального правопорушення; обставини щодо ризиків і посилання на матеріали справи; дані про те, що ризики не зменшились або з`явились нові.

Інформація про вироки та обвинувальні акти щодо ОСОБА_10 відсутня.

Є тільки правова кваліфікація та вказівка на ризики без зв`язку з будь-якими фактами і конкретними даними щодо особи.

4.1.2. На підставі такого клопотання без викладення фабули правопорушення, неможливо прийняти рішення про продовження строку тримання під вартою, оскільки не відомо, що саме вчинив обвинувачений і за яких обставин.

Це не дало можливості суду першої інстанції досліджувати визначені законом питання та перевіряти їх, позаяк вони перед ним не були поставлені для розгляду.

Але суд міг дати належну правову оцінку змісту клопотання, однак цього не зробив, а натомість відтворив у судовому рішенні його недоліки.

Таке судове рішення не відповідає приписам статей 196, 370 КПК України.

В ньому відсутні обов`язкові дані про суть кримінального правопорушення, обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини, тобто результати дослідження й оцінки тих даних, які мали би бути у клопотанні прокурора і яких там немає.

Необґрунтоване та невмотивоване утримання особи під вартою неможливе за правом.

4.1.3. Прокурор в апеляційному суді надала копії документів, які мали б бути досліджені й оцінені (та не були) судом першої інстанції, але значення для апеляційного перегляду вони не мають, оскільки в суді першої інстанції не розглядалися.

4.2. В основі неправильного рішення суду лежать вади клопотання прокурора, які суд сам не може усунути без порушення засад неупередженості, диспозитивності та змагальності (ст. 7 КПК).

4.2.1. У клопотанні прокурора (ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України) має бути:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення;

3) виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати особу і посилання на матеріали, що підтверджують їх (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК);

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків і посилання на матеріали, що їх підтверджують та додатки до клопотання (ч. 3 ст. 184 КПК);

6) обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів за результатами обов`язкового дослідження та оцінки обставин, указаних у п. 2 11 ч. 1 ст. 178 КПК;

7) обґрунтування необхідності покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК;

8) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України).

Без цих даних належний судовий розгляд цього питання провести не можливо.

Заборона надання інших документів до початку судового розгляду ( ч. 4 ст. 291 КПК), на переконання колегії суддів, не стосується питань обрання запобіжного заходу, для яких визначено спеціальну деталізовану процесуальну процедуру в гл. 18 КПК.

4.2.2. За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Суд послався на тяжкість злочину і вказав на такі ризики, як ризик впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування обвинуваченого від суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтованих даних в основу такого свого висновку суд не поклав.

В ухвалі суду (ст. 196 КПК України) повинні бути зазначені відомості про:

1) суть і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу;

3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу;

4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини;

5) запобіжний захід, який застосовується;

6) дані про те, з якого часу особа під вартою для можливості перевірки чи дотримані розумні строки провадження.

Ці дані корелюються з даними, які мали б бути зазначені в клопотанні прокурора і які належало перевірити в суді й оцінити в ухвалі.

Суд першої інстанції не звернув уваги на приписи закону і припустився аналогічних порушень ухвала суду також не містить обов`язкових даних за законом.

Із клопотання прокурора та ухвали суду, які надані для апеляційного перегляду, можна зробити тільки один висновок передбачені законом підстави для продовження тримання під вартою в цих актах не наведені.

Позбавлення особи волі наосліп, без необхідних даних, обґрунтувань і мотивів є свавіллям і вибірковим застосуванням закону всупереч його призначенню.

5. Висновки.

5.1. Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 не відповідає приписам ст. 370 КПК України і в силі залишатися не може.

Обвинувачений скаржився на незадовільний стан здоров`я, звертав увагу на міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання сім`ї, 4-х неповнолітніх дітей на утриманні. Зазначав, що потерпілий його друг, він його не грабував, претензій той до нього не має.

Ці дані не підтверджені документами, але й не спростовані прокурором. Відтак, апеляційний суд їх приймає до уваги і вважає, що позбавлення свободи за цих умов буде надмірним, необґрунтованим і непропорційним тягарем для ОСОБА_8 .

За таких обставин, оскаржену ухвалу суду слід змінити і до обвинуваченого, з урахуванням його пояснень, які не спростовані, обрати (застосувати) більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 із відповідними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

5.2. Супутні питання апеляційного перегляду.

Зміна судового рішення не створює підстав для відведення судді першої інстанції від розгляду провадження.

Приписи ч. 3 ст. 422-1 КПК не дають можливості апеляційному суду самостійно отримувати інформацію, яка потрібна для належного розгляду апеляційних скарг на рішення про продовження тримання під вартою.

Однак, це не припиняє дію засад диспозитивності та змагальності і не забороняє сторонам під час розгляду надавати в розпорядження апеляційного суду необхідні дані.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 квітня 2021 року змінити.
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, обравши йому такий за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки відповідно до вимог ст. 194 КПК України:

- негайно після проголошення ухвали здати на зберігання стороні обвинувачення свій паспорт для виїзду за кордон з України та в`їзду в Україну, та всі інші документи, що підтверджують особу обвинуваченого;

- прибувати за першим викликом до суду на визначений час;

- не відлучатись із населеного пункту та вказаного житла, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти заздалегідь суд про можливу зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.

Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з під варти в порядку п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Ухвалу апеляційного суду направити для виконання до Івано-Франківської установи виконання покарань № 12 та органу Національної поліції за місцем відбування обвинуваченим домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Строк дії ухвали до 04.06.2021 включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_5