Справа № 127/7270/21
Провадження №11-кп/801/1011/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем: ОСОБА_5 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою цього суду від 20 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Мотивуючи прийняте рішення, суд зазначив, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, враховуючи особу ОСОБА_6 , відсутність у нього достатніх соціально-стримуючих факторів та наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що наявність ризиків не доведено прокурором, оскільки ОСОБА_6 визнає себе винним у інкримінованому йому злочині, та у нього немає жодного мотиву переховуватись від суду, доказів незаконного тиску на свідків немає, докази у кримінальному провадженні вже зібрані слідчим та зберігаються у матеріалах кримінального провадження, а тому немає підстав вважати, що обвинувачений може їх знищити. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, не перебуває на обліку в наркологічному диспансері та на психіатричному обліку, проходив військову службу за контрактом у лавах ЗСУ, брав участь у бойових діях в зоні АТО, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, до затримання працював за цивільно-правовими угодами, допомагає дружині утримувати сина, 2014 року народження, його батьки потребують допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши ухвалу суду першої інстанції та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом враховано особу ОСОБА_6 , зокрема те, що він розлучений, не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, що встановлені ухвалою суду від 19.02.2021, продовжують існувати : можливість переховування обвинуваченого від суду, продовження вчиняти інші кримінальні правопорушення та перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином, що свідчить про неможливість застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 405, 407,422-1 КПК КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 липня 2021 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4