Провадження № 1-кс/947/8153/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000937 від 03.10.2019 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента першого курсу Одеського Міжнародного гуманітарного університету, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковник поліції ОСОБА_7 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань у провадженні № 0000937 від 03.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,-
СУГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000937, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, 02.10.2019, о 14:07 годині, неповнолітній ОСОБА_6 , допустив порушення вимог п.п. 2.1 (а), 2.3 (б), 12.4, 13.1, та вимог дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (далі Правила дорожнього руху України), які зобов`язують водія:
п.2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п.12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;
п.13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;
Горизонтальна дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.
Так, в зазначений день та час, неповнолітній ОСОБА_6 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-BenzML 350»,реєстраційний номерний НОМЕР_1 , в світлий час доби, за умов необмеженої видимості, рухався по сухому, чистому асфальтобетонному покриттю правої смуги руху (за організації двостороннього руху по одній смузі для руху в кожному напрямку), горизонтальної ділянки вул. Перемоги в смт Олександрівка м. Чорноморськ Одеської області, із сторони м. Чорноморська в напрямку м. Одеси, із фактичною швидкістю 108,1 км/год, що являється перевищенням допустимої швидкості руху у населеному пункті.
При наближенні автомобіля до ділянки проїзної частини, розташованої навпроти будівлі № 2с по вул. Перемоги в смт. Олександрівка м. Чорноморськ Одеської області, ОСОБА_6 заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, легковажно розраховував на їх відвернення, а саме: був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, та не дотримуючись безпечної дистанції і інтервалу для здійснення об`їзду автомобіля «HondaHR-V» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який у цей час на вказаній ділянці дороги із дотриманням вимог Правил дорожнього руху почав виконувати маневр лівого повороту, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, при цьому допустив дотичне зіткнення керованого ним автомобіля «Mercedes-BenzML 350» із автомобілем «HondaHR-V». Внаслідок зіткнення неповнолітній ОСОБА_6 втратив керування автомобілем «Mercedes-BenzML 350», який змінив напрямок руху вліво за ходом свого руху, виїхавши за межі проїзної частини, де на узбіччі фронтальною частиною зіткнувся зфронтальною частиною автомобіля «М-412 ИЭ»,реєстраційний номерний НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 .
У результаті дорожньо-транспортної пригоди, отримали тілесні ушкодження наступні особи:
1) Водій автомобіля «М-412 ИЭ`Семенихін ОСОБА_10 , 1942 року народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої травми голови та травми шиї: садна тім`яної ділянки голови, синця та забійної рани лобової ділянки голови зліва, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах лобово-тім`яної ділянки голови зліва, садна передньо-бічної поверхні шиї справа на межі середньої і нижньої третини; б) закритої травми грудної клітки та живота; вогнищевих крововиливів в м`яких тканинах грудної клітки, множинних переломів грудини, правих і лівих ребер по різним анатомічним лініям з крововиливом та розривами пристінкової плеври, забою легенів, розривів правої легені, навколосерцевої сумки, серця та грудної частини аорти з крововиливом в плевральні порожнини, розтрощення печінки, селезінки з крововиливом в черевну порожнину, розтрощення тіла і хвоста підшлункової залози, крововиливу в брижі тонкої кишки; в) травми кінцівок: садна тильної поверхні правої кисті, садна-подряпини та різаних ран передньої і задньої поверхонь лівого передпліччя у верхній, середній та нижній третинах, тильної поверхні лівої кисті і тильних поверхонь проксимальних фаланг 3-5-го пальців лівої кисті, саден зовнішньої поверхні правого стегна у нижній третині, рваної рани передньо-зовнішньої поверхні правого стегна у нижній третині, відкритого багатоуламкового перелому правої стегнової кістки у нижній третині, рваної рани передньої поверхні правої гомілки у верхній третині, відкритих переломів медіального і латерального виростків правої стегнової кістки, надколінника, медіального і латерального виростків правої великогомілкової кістки та головки правої малогомілкової кісток, а також верхніх третин правих великогомілкової та малогомілкової кісток з крововиливом в м`яких тканина зазначених ділянок кінцівки, садно передньої поверхні правої гомілки у середній третині, множинних саден зовнішньої поверхні лівого стегна у нижній третині та зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, садно внутрішньої поверхні лівого колінного суглоба, закритого перелому лівого надколінника, закритих багатоуламкових переломів лівих великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині з крововиливом в м`яких тканинах лівої гомілки.
Смерть ОСОБА_9 настала на місці дорожньо-транспортної пригоди від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, заподіяної йому при дорожньо-транспортній події, у вигляді багатоуламкових переломів правих і лівих ребер, розривів правої легені, навколосерцевої сумки, серця та грудної частини аорти з крововиливами в плевральні порожнини, розтрощення печінки і селезінки та множинних переломів кісток нижніх кінцівок.
2) Пасажир автомобіля «М-412 ИЭ» ОСОБА_11 , 1950 року народження, отримала тілесні ушкодження у вигляді: а) садна лоба з крововиливами в підлеглих м`яких тканинах з внутрішньої поверхні; синців верхнього повіку правого ока і обох повік лівого ока; забитої рани та садна спинки носа; садна носо-губного трикутнику в центрі з крововиливом в слизовій оболонці верхньої губи; крововиливів в облямівці і слизової оболонки нижньої губи з забитою раною; забитої рани підборіддя; садно в проекції правої гілки нижньої щелепи; крововиливу під твердою мозковою оболонкою головного мозку в передній і середній черепних ямках зліва та під м`якими мозковими оболонками лобної і скронево-тім`яної областей лівої півкулі головного мозку та нижній поверхні в області ніжок мозочка і стовбурового відділу мозку; контузійних крововиливів головного мозку у полюсі лобної частки і тім`яно-скроневій області лівої півкулі головного мозку, а також в стінці бічного шлуночку правої півкулі головного мозку і в речовини обох ніжок мозочка і стовбурового відділу мозку; б) синців обох молочних залоз з крововиливами в підлеглих м`яких тканинах; переломів другого-четвертого ребер зліва по одній умовній лінії (між середньо-ключичної і передньою пахвовими лініями, без зміщення); неповного розриву між хребцевого диску між сьомим і восьмим грудними хребцями з крововиливом в навколишніх м`яких тканинах; крововиливів під плеврою в області воріт легенів; в) крововиливу в корені бризжі тонкої кишки і жирової клітковини поза черевного простору справа, під капсульного розриву правої частки печінки; г) синців передньої поверхні середньої третини правого плеча; синців передньо-внутрішньої поверхні лівої нижньої кінцівки; нижньої третини стегна, колінного суглоба, верхньої і середньої третини гомілки.
Усі тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів та удару об такі, чим могли бути частини салону автотранспортного засобу і утворені в один короткий проміжок часу та при вищевказаних обставинах.
Смерть ОСОБА_11 наступила 06.10.2019 у лікувальній установі, та перебуває у прямому причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у вигляді крововиливів під оболонками та забою головного мозку та настала від набряку-набухання головного мозку.
17 червня 2021 року неповнолітньому ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Представник потерпілого в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики необґрунтовані, підозрюваний не переховувався, підозрюваний з самого початку визнавав вину, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, проживає у повній сім`ї з обома батьками, має меншого брата, навчається в університеті, займається в спортивній школі, має позитивні характеристики зі школи, до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, підозрюваний не вживав заходів для впливу на свідків, всі свідки допитані та експертизи проведені, підозрюваний та його батьки відшкодували матеріальну та моральну шкоду потерпілому. У зв`язку з чим, захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням особистої поруки на батьків, або домашній арешт.
Законний представник підозрюваного в судовому засіданні просила застосувати домашній арешт.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, з підозрою погодився.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 17.06.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.10.2019 року; протоколом огляду трупа від 02.10.2019 року; протоколом огляду від 15.10.2019 року; протоколом огляду від 10.08.2020 року; протоколом допиту потерпілого від 03.10.2019 року; протоколом допиту свідка від 03.10.2019 року; протоколом допиту свідка від 10.10.2019 року; протоколом допиту свідка від 03.08.2020 року; протоколом допиту свідка від 08.06.2021 року; протоколом допиту свідка від 19.08.2020 року; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 20.08.2020 року; протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 20.08.2020 року; висновком експерта № 1980-3292/2019; висновком експерта №214/273-2019 року; висновком експерта № 748-А від 18.11.2019 року; висновком експерта № 750-А від 18.11.2019 року; висновком експерта № 749-А від 29.11.2019 року; висновком експерта № 755-А від 15.01.200 року; висновком експерта від 15.01.2020 року № 774-А;протоколом огляду від 02.04.2021 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2021 року; висновком експертів № КСЕ-19/116-21/4482 від 24.05.2021 року; протоколом допиту підозрюваного від 17.06.2021 року.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваний маючи позитивні характеристики, фактично таємно забрав ключі від автомобілю, на якому вчинив кримінальне правопорушення, внаслідок якого загинули дві особи, а також підозрюваний немає офіційного джерела прибутку.
Все вищевказане в сукупності свідчить про обґрунтованість ризику переховування.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від потерпілих та свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, а також свідків, та дослідження їх судом.
Враховуючи факт того, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Стосовно посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя не може погодитися з вказаними доводами сторони обвинувачення, з огляду на наступне.

Так, слідчий суддя враховує, що хоча підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано, у можливому вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, вина останнього, у встановленому законом порядку не доведена. При цьому, підозрюваний ОСОБА_6 являється особою, раніше не судимою, яка до кримінальної відповідальності не притягувалася, позитивно характеризується, та має міцні соціальні зв`язки.
За таких обставин та враховуючи викладене, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не було будь-яким чином доведено й підтверджено відповідними доказами факту існування в рамках даного кримінального провадження зазначеного ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя звертає увагу на характеризуючі дані підозрюваного, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивні характеристики, навчається.
4.4. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного та встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000937 від 03.10.2019 відмовити .
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 17.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 17.08.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання до відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1