Справа № 136/1234/20
провадження 1-кс/136/189/21
УХВАЛА
іменем України

18 травня 2021 року м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із зали суду міста Липовець клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 26.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивоване тим, що у провадженні СВ відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , являючись згідно установчих документів директором ТОВ «Шляховик-МКІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 36928095) та виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто в силу ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою приватного права, діючи із злочинним умислом на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по капітальному ремонту дорожнього покриття, елементів благоустрою по провулку Шевченка в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області згідно договору підряду № 52 від 14.12.2018, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Так, 14.12.2018 між Нападівською сільською радою Липовецького району в особі сільського голови ОСОБА_6 та ТОВ «Шляховик-МКІ» в особі директора ОСОБА_4 укладено договір підряду № 52, згідно з яким останній зобов`язується у строк до 30.12.2018 виконати роботи з капітального ремонту дорожнього покриття, елементів благоустрою по провулку Шевченка в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи з умислом на заволодіння чужим майном а саме бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по вищевказаному об`єкту, шляхом обману, з корисливого мотиву, зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно розуміючи, що посадові особи Нападівської сільської ради Липовецького району не володіють спеціальними знаннями у галузі будівництва та не здійснювали безпосереднього контролю за станом виконання будівельних робіт, у грудні 2018 року в період з 14.12.2018 по 19.12.2018, точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, у відповідності до п. 12.2 договору підряду № 52 від 14.12.2018 подав голові Нападівської сільської ради Липовецького району акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та дати на суму 525000 грн., у якому у Розділі «Автодороги і майданчики» вказані неправдиві дані про фактично виконані роботи, а саме улаштування нижнього шару двошарових основ із щебеню фракції 40-70 мм з межею міцності на стику понад 98,1 МПа (1000 кг/см2), роботи по улаштуванню верхнього шару двошарових основ із щебеню фракції 5-20 мм з межею міцності на стиск понад 98,1 МПа (1000 кг/см2) та роботи по улаштуванню основ та покриттів з відсіву загальним об`ємом 301,3 м3.

У подальшому 19.12.2018 на підставі вказаного акту Нападівською сільською радою Липовецького району проведено оплату виконаних робіт на розрахунковий рахунок ТОВ «Шляховик-МКІ» на загальну суму 525000 грн.

З урахуванням вищевикладеного у акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та дати на суму 525000 грн. шляхом обману внесено неправдиві відомості про виконані будівельні роботи загальним об`ємом 301,3 м3 на загальну суму 238872 грн., що підтверджується висновком експерта №7116/7117/20-21 від 29.12.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, які фактично безпідставно виплачено на розрахунковий рахунок ТОВ «Шляховик-МКІ».

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , являючись згідно установчих документів директором ТОВ «Шляховик-МКІ» (ідентифікаційний код юридичної особи 36928095) та виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто в силу ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою приватного права, діючи із злочинним умислом на заволодіння бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по капітальному ремонту дорожнього покриття, елементів благоустрою по провулку Шевченка в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області згідно договору підряду № 52 від 14.12.2018, укладеного між Нападівською сільською радою Липовецького району в особі сільського голови ОСОБА_6 та ТОВ «Шляховик-МКІ» в особі директора ОСОБА_4 , шляхом обману, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливого мотиву, достовірно розуміючи, що посадові особи Нападівської сільської ради Липовецького району не володіють спеціальними знаннями у галузі будівництва та не здійснювали безпосереднього контролю за станом виконання будівельних робіт, заволодів бюджетними коштами за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , у грудні 2018 року в період з 14.12.2018 по 19.12.2018, точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, у відповідності до п. 12.2 договору підряду № 52 від 14.12.2018 подав голові Нападівської сільської ради Липовецького району акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та дати на суму 525000 грн., у якому у Розділі «Автодороги і майданчики» вказані неправдиві дані про фактично виконані роботи, а саме улаштування нижнього шару двошарових основ із щебеню фракції 40-70 мм з межею міцності на стику понад 98,1 МПа (1000 кг/см2), роботи по улаштуванню верхнього шару двошарових основ із щебеню фракції 5-20 мм з межею міцності на стиск понад 98,1 МПа (1000 кг/см2) та роботи по улаштуванню основ та покриттів з відсіву загальним об`ємом 301,3 м3.

У подальшому 17.12.2018 на підставі вказаного акту Нападівською сільською радою Липовецького району проведено оплату виконаних робіт на розрахунковий рахунок ТОВ «Шляховик-МКІ» на загальну суму 525000 грн.

З урахуванням вищевикладеного у акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та дати на суму 525000 грн. шляхом обману внесено неправдиві відомості про виконані будівельні роботи загальним об`ємом 301,3 м3 на загальну суму 238872 грн., що підтверджується висновком експерта №7116/7117/20-21 від 29.12.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, які фактично безпідставно виплачено на розрахунковий рахунок ТОВ «Шляховик-МКІ».

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями завдав матеріальної шкоди територіальній громаді в особі Нападівській сільській раді Липовецького району на вищевказану суму, яка згідно п. 3 Примітки до ст. 185 КК України є великими розмірами, оскільки перевищує у двісті п`ятдесят разів неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, та яку у подальшому легалізував під виглядом здійснення легальних фінансових операцій.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , являючись згідно установчих документів директором ТОВ «Шляховик-МКІ» та виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, діючи з метою легалізації незаконно отриманих доходів, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, який є тяжким злочином, вчинив ряд фінансових операцій із злочинним шляхом отриманими бюджетними коштами, виділеними на фінансування робіт по капітальному ремонту дорожнього покриття, елементів благоустрою по провулку Шевченка в с. Нападівка Липовецького району Вінницької області згідно договору підряду № 52 від 14.12.2018, укладеного між Нападівською сільською радою Липовецького району в особі сільського голови ОСОБА_6 та ТОВ «Шляховик-МКІ» в особі директора ОСОБА_4 , за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , у грудні 2018 року в період з 14.12.2018 по 19.12.2018, точної дати і часу органом досудового розслідування не встановлено, у відповідності до п. 12.2 договору підряду № 52 від 14.12.2018 подав голові Нападівської сільської ради Липовецького району акт приймання виконаних будівельних робіт без номера та дати на суму 525000 грн., у якому у Розділі «Автодороги і майданчики» вказані неправдиві дані про фактично виконані роботи, а саме улаштування нижнього шару двошарових основ із щебеню фракції 40-70 мм з межею міцності на стику понад 98,1 МПа (1000 кг/см2), роботи по улаштуванню верхнього шару двошарових основ із щебеню фракції 5-20 мм з межею міцності на стиск понад 98,1 МПа (1000 кг/см2) та роботи по улаштуванню основ та покриттів з відсіву загальним об`ємом 301,3 м3.

У подальшому 17.12.2018 на підставі вказаного акту Нападівською сільською радою Липовецького району проведено оплату виконаних робіт на розрахунковий рахунок ТОВ «Шляховик-МКІ» № 9 МФО 380805 на загальну суму 525000 грн., з яких 238872 грн. отримано злочинним шляхом у зв`язку із внесенням недостовірних даних про обсяги фактично виконаних робіт.

Отримавши 17.12.2018 зарахування вищевказаної суми коштів, ОСОБА_4 як директор та підписант ТОВ «Шляховик-МКІ» разом із коштами, які надійшли на рахунок 19.12.2018 Дашівської селищної ради Іллінецького району та Немирівської міської ради вчинив 12 банківських операцій упродовж 20.12.2018, зокрема:

?перераховано суму 300 грн. ПАТ «Укртелеком»» на надані телекомунікаційні послуги;

?перераховано суму 1 112,19 грн. ФОП ОСОБА_7 за фарбу до принтера та встановлення СНПЧ на принтер;

?перераховано 2 000 грн. ФОП ОСОБА_8 у якості оплати за канцтовари;

?перераховано 10 012,8 грн. ДП «Одесастандартметрологія» за проведення атестації виробництва асфальтобетонних сумішей на АБЗ;

?перераховано 20 300 грн. ТОВ «ДБК «Карвіс» у якості зворотної безвідсоткової позики згідно договору від 20.12.2018;

?перераховано 30501,86 грн. ТОВ «ПРОМЦЕНТР» за шини згідно накладної від 20.12.2018;

?перераховано 44 207,32 грн. ДСД ТОВ «Стиль-Лайн» у якості оплати за щебеневу продукцію;

?перераховано 46 800 грн. ФОП ОСОБА_9 за бордюри згідно рахунку № 30 від 19.11.2018;

?перераховано 50 000 грн. ТОВ «Українська нерудна компанія» у якості передплати за щебеневу продукцію згідно договору від 04.09.2018;

?перераховано 174 000 грн. ФОП ОСОБА_10 у якості оплати за оренду згідно договору від 01.06.2018;

?перераховано 185 310 грн. ТОВ «Платінум Оіл» за паливо дизельне згідно рахунку № 3611 від 19.11.2018;

?перераховано 700 000 грн. ТОВ «ТК «Дніпротранснафта» у якості оплати за бітум згідно договору № 280817 від 28.08.2017.

Таким чином внаслідок вчинення вищевказаних фінансових операцій ОСОБА_4 легалізував (відмив) незаконно одержані кошти на загальну суму 238872 грн.

20.04.2021 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України.

Санкцією ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Крім того, за наслідками проведення досудового розслідування вирішуватиметься питання про заявлення цивільного позову з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ураховуючи наведене, виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на належне підозрюваному майно, з метою забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), що стало підставою звернення до суду прокурора із даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що у ньому наведені, просив його задовольнити у повному обсязі, вказуючи на наявність двох підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: конфіскації майна, яка не передбачає встановлення збитків, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), розмір майна в такому випадку має бути співрозмірним та такий позов може бути поданий до початку судового розгляду кримінального провадження.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо накладення арешту на майно у спосіб вказаний у клопотанні.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що вказане клопотання є передчасним, оскільки не додано доказів до клопотання на підтвердження цивільного позову. Також вважає, що додаткове покарання у виді конфіскації майна може бути застосоване лише співрозмірно до легалізованого майна одержаного злочинним шляхом, а майно наведене у клопотанні перевищує розмір майна у 6-7 разів. Крім цього, заборона розпоряджатись та відчужувати належне підозрюваному майно може негативно впливати на діяльність, якою займається підозрюваний.
Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши клопотання та матеріали, які до нього додані, дійшов висновку про наступне.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено підстави для застосування арешту майна, зокрема арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч.5 вказаної норми, передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно з приписами частини 6 вказаної норми, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, один з яких є кримінальним проступком та два тяжких злочини, за які законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.
Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано вагомі докази на підтвердження розумної підозри, які свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень.
Також слідчим суддею встановлено, що санкція ч. 1 ст. 209 Кримінального кодексу України, яка інкримінується у вину ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Крім цього, слідчим суддею встановлено, що внаслідок вчинення вищевказаних фінансових операцій ОСОБА_4 легалізував (відмив) незаконно одержані кошти на загальну суму 238872 грн.
Слідчим суддею встановлено, що додані до клопотання матеріали підтверджують наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме щодо можливої конфіскації майна як виду покарання; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У той же час матеріали додані до клопотання не містять наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, наразі не доведено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, доданими до клопотання матеріалами, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що вказує на передчасність поданого клопотання в цій частині.
Статтею 59 КК України передбачено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Згідно з приписами частини 5 статті 41 Основного Закону України (Конституції України), конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
З аналізу вказаних норм слідує, що конфіскація майна може бути застосована щодо всього або частини майна, яке є власністю засудженого, виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, що спростовує доводи захисника в частині необхідності застосовування принципу співрозмірністі при вирішенні вказаного ризику (з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання).
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає до часткового задоволення з метою виконання завдань арешту майна задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, та застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається до суду.

При цьому, обраний у клопотанні спосіб застосування арешту майна є найменш обтяжливим у даному випадку, оскільки не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності підозрюваного, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, оскільки інших обставин не було встановлено в ході розгляду клопотання.
На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 98, 131, 170, 171, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт із забороною на відчуження та розпорядження на наступне майно:

-навантажувач фронтальний марки Т-156Б 2000 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 ;

-асфальтоукладач марки ABG TITAN 326 2005 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 ;

-екскаватор-навантажувач марки JCB 4CX 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 ;

-автогрейдер марки ДЗ-143, 1991 р.в., д.н.з. НОМЕР_7 , номер двигуна НОМЕР_8 ;

-коток дорожній марки BOMAG BW 80 AD-5, 2013 р.в., д.н.з. НОМЕР_9 , номер двигуна НОМЕР_10 , - які належать на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_11 , виданий 05.04.1999 Іллінецьким РВ УМВС України у Вінницькій області; реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_12 .
В решті клопотання відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та іншим особам, які були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1