Дата документу 30.04.2021
Справа № 334/7494/20
Провадження № 1-кс/334/650/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_5 звернувся в суд до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0003216 від 10.12.2020

В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0003216 від 10.12.2020 за ч.3 ст.190 КК України.
У ході розслідування вказаного кримінального провадження 23.12.2020 слідчим суддею накладено арешт на нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Таганська, буд. №16, приміщення №172, нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 , квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження.
Заявник просить суд скасувати у кримінальному провадженню ЄРДР №0003216 від 10.12.2020 арешт на нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться , за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення №172 загальною площею 195,5 кв.м., нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 29,7 кв.м., квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,6 кв.м.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий пояснив суду, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, по справі призначено судово почеркознавчу експертизу, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання про зняття арешту з майна.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши матеріали наданого кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження №0003216 від 10.12.2020 за ч.3 ст. 190 КК Українивбачається, що в жовтні 2020 року, невстановлена особа, шахрайськими діями, а саме шляхом обману, заволоділа майном, що належить ТОВ ІМПЕРІУМ", спричинивши матеріальну шкоду, сума якої встановлюється.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2020 року було накладено арешт на нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 , квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна (ст. 59 КК). Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержанівнаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за заподіяну шкоду зазначеним особам.

Правовою підставою арешту майна є ухвала слідчого судді або суду. Це положення обумовлено вимогою ст. 41 Конституції України, яка передбачає виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Фактичною підставою арешту майна є сукупність фактичних даних, що вказують на завдання кримінальним правопорушенням матеріальної та /чи моральної шкоди, заяви цивільного позову про її відшкодування або можливість заяви такого позову та накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

Слідчий або прокурор, які подають клопотання про арешт майна зобов`язані навести підстави, у зв`язку з якими потрібно застосувати арешт майна (зазначити за якою кваліфікацією особі вручено підозру у вчиненому правопорушенні, чи передбачено покарання у виді конфіскації майна).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Предмети, які можуть бути речовими доказами, найчастіше виявляються під час проведення слідчих (розшукових) дій та слідчих негласних (розшуко-вих) дій - огляду, обшуку тощо. При цьому вони згідно з вимогами ст. 237 КПК оглядаються, можуть бути сфотографовані. Лише після того, як слідчий, прокурор встановить належність предметів до провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, набуті злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності), він складає вмотивовану постанову про приєднання предметів до справи як речових доказів.

Речові докази - об`єкти злочинних дій - це предмети, на які було безпосередньо спрямоване злочинне посягання (гроші, цінності, автотранспорт, різні промислові товари)

До речових доказів коментована стаття відносить також гроші, цінності та інші речі, набуті злочинним шляхом. Йдеться про все, що було набуто за викрадені або отримані іншим злочинним шляхом гроші і цінності (об`єкти злочинних дій). Це можуть бути гроші, отримані після реалізації матеріальних цінностей, набутих злочинним шляхом. У такому разі це буде підтвердженням такої реалізації, і тут не мають значення індивідуальні ознаки отриманого в результаті таких дій.

Всі інші предмети, які можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних або для спростування обвинувачення чи пом`якшення відповідальності, також можуть бути визнані речовими доказами. Сюди, наприклад, можна віднести знайдені на місці події дрібні предмети (ґудзики, недопалки, часточки фарби тощо) або продукти злочинної діяльності (фальшиві гроші, акцизні марки тощо).

Постановою слідчого про визнання речовими доказами від 14.12.2020 року нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 195,5 кв.м., нежитлове приміщення, отель-сауна, що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 29,7 кв.м., квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 53,6 кв.м. визнано речовими доказами у кримінальному провадженню №0003216 від 10.12.2020 року, а отже вищевказане майно є речовими доказами, та відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Постановою слідчого від 14.04.2021 року у кримінальному провадженню №0003216 від 10.12.2020 року було призначено судову почеркознавчу експертизу, яка надасть відповідь на запитання: «чи виконаний підпис у графі « ОСОБА_6 » у оригіналі Акті приймання передачі оригіналів правовстановлюючих та технічних документів на предмет іпотеки від 01.07.2016 року, за реєстровим № 2647 від 15.03.2017 року - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або іншою особою?»
Використання майна та заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч. 4 ст. 170 КПК).

Кримінальним процесуальним законом не визначається конкретного строку дії ухвали про накладення арешту на майно. Арешт майна має тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухвалені остаточного рішення.

Враховуючи, що на даний час в подальшому застосуванні арешту майна не відпала потреба, так як досі проводиться досудове розслідування, на даний час проводиться судова почеркознавча експертиза, з метою збереження речових доказів, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170,172,309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1