ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1761/21 Справа № 215/5141/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду було залишено без задоволення.
Як встановлено судом, до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_8 , який на даний час відбуває покарання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» про вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку, в якому засуджений просив суд пом`якшити йому міру покарання, визначивши певний строк його відбування, мотивуючи тим, що вироком колегії суддів Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2013 року його було засуджено та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
На даний час він майже відбув 08 років призначеного покарання, вважає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини відпали обґрунтовані підстави для довічного позбавлення волі, так як це суперечить ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, тому звернувся до суду з даним клопотанням в порядку ч.1, п.1 ч.2 ст.539 КПК України.
Так, вироком колегії суддів Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2013 року ОСОБА_8 було засуджено до відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 13 серпня 2013 року. На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Криворізька установа відбування покарання №3».
За час відбуття покарання в установі має два заохочення та 58 стягнень.
Оскільки ОСОБА_8 засуджений до довічного позбавлення волі, і заміна судом такого виду покарання на певний строк, не передбачена розділом 8 КПК України, а можлива лише в порядку ч. 2 ст .87 КК України, актом про помилування, що виходить за межі повноважень суду, то суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишити без задоволення клопотання засудженого про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджений посилається на те, що він не звертався до суду першої інстанції із клопотанням про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання або заміну покарання на більш м`яке в порядку ст. ст. 81, 82 КК України. Натомість, мотивуючи своє рішення суд першої інстанції посилався саме на ці норми законодавства, з чим засуджений не погоджується. Зазначає, що підставою для його звернення була наявність рішення Європейського суду з прав людини у справі Пєтухов проти України №2, відповідно до якого довічне позбавлення волі у тому вигляді, що існує в України, являє по своїй суті жорстоке поводження. Вважає, що після прийняття вказаного рішення застосування довічного позбавлення волі суперечить міжнародним нормативно-правовим актам, а тому відповідно до ст. 74 КК України такий вид покарання як довічне позбавлення волі підлягає зниженню до максимальної межі покарання, встановленої санкцією статті (частини статті) нового закону.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Захисник обвинуваченого позицію свого підзахисного підтримала.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Ознайомившись із матеріалами справи, вислухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність та необґрунтованість, виходячи з наступного.
Вироком колегії суддів Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 23 травня 2013 року ОСОБА_8 було засуджено за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого положеннями ч. 1, п. п. 3, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі. Вказане судове рішення набрало законної сили 13 серпня 2013 року. На момент звернення засудженого із клопотанням в порядку вирішення питання пов`язаного з виконанням вироку суду, ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі Криворізька установа відбування покарання №3. Має 2 заохочення та 58 стягнень.

В своїй апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що призначене судом першої інстанції покарання у виді довічного позбавлення волі суперечить положенням міжнародного законодавства, зокрема, рішенню Європейського суду з прав людини у справі Пєтухов проти України №2, відповідно до якого довічне позбавлення волі у тому вигляді, що існує в України, являє по своїй суті жорстоке поводження, а тому вважає, що відповідно до ст. 74 КК України такий вид покарання як довічне позбавлення волі підлягає зниженню до максимальної межі покарання, встановленої санкцією статті (частини статті) нового закону.
Однак, колегія суддів не погоджується із такими доводами апеляційної скарги засудженого, вважає їх необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення засудженим від відбування такої суворої міри покарання як довічне позбавлення волі за вчинення ним особливо тяжкого злочину, з огляду на наступне.
Як вбачається із правової позиції апеляційної скарги засудженого, останній вважає, що заміна покарання у виді довічного позбавлення волі відповідно до ст. 74 КК України підлягає зниженню до максимальної межі покарання, встановленої санкцією статті (частини статті) нового закону, і що дане питання повинно вирішуватись судами в порядку вирішення питань пов`язаних із виконаннями вироків судів.
Так, відповідно до ст. 51 КК України, передбачені види покарань для осіб, визнаних винними у вчинені злочину, зокрема, позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.
В свою чергу, ОСОБА_8 засуджений до довічного позбавлення волі, і заміна судом такого виду покарання на певний строк, не передбачена розділом 8 КПК України, а можлива лише в порядку ч. 2 ст. 87 КК України, актом про помилування. Тобто, вирішення такого питання як заміна покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням із чітко визначеним строком виходить за межі повноважень суду.
Водночас, вказана правова позиція викладена і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Вінтер та інші проти Об`єднаного Королівства», зокрема. В даному рішенні зазначено, що для довічно засуджених є можливість клопотати про зменшення довічного позбавлення волі шляхом президентського помилування.

Таким чином, діючим законодавством України встановлено процедуру заміни довічного позбавлення волі на певний строк лише шляхом президентського помилування, а не заміною судами загальної юрисдикцією покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі із визначеним строком відбуття, а тому з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали щодо залишення без задоволення клопотання ОСОБА_8 про вирішення питання пов`язаного із виконанням вироку суду, оскільки поставлене засудженим питання виходить за межі повноважень судів.

Будь-яких інших порушень кримінального процесуального законодавства України при розгляді клопотання ОСОБА_8 з боку суду першої інстанції, які відповідно до ст. ст. 409-415 КПК України були підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

А тому, з огляду на вказане та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку суду залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4