Справа №463/4457/21
Провадження №1-кс/463/2812/21
У Х В А Л А

20 квітня 2021 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000667 від 18 квітня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що органом досудового розслідування здійснюється розслідування кримінального провадження №0000667 від 18 квітня 2021 року, в межах якогоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а саме у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, раніше судимий до покарання у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком, офіційно не працевлаштований, немає постійного джерела доходів, а також постійного місця проживання чи інших соціально-стримуючих факторів. Вважає, що підставою застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Слідство вважає, що є підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини. Застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний під час розгляду клопотання зазначив, що обґрунтованість підозри не заперечує. Проте просить застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник також вважає, що достатнім буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Просить врахувати, що прокурор лише навів мотиви існування ризиків передбачених ст.177 КПК України, але доказів їх існування не надав.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000667 від 18 квітня 2021 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України
У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182).

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному.

Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показаннями поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та поліцейського роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_8 , зафіксовані в протоколах допитів від 19.04.2021, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Окрім того, сам підозрюваний визнає підозру і вказує на причетність до інкримінованих дій. Отже, наявні докази слідства дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний міг вчините інкриміноване правопорушення, а отже підозра є достатнього обґрунтованою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється слідчими органами у вчиненні нетяжкого злочину та до нього може бути застосовано безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний без застосування запобіжного заходу матиме можливість ухилятись від органу досудового розслідування чи суду, намагатись незаконного впливати на свідків, оскільки, злочин, у вчиненні якого він підозрюється хоч і належить до нетяжких та передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, при цьому інкриміновані дії скоєні ним в період іспитового строку, встановленого вироком від 24 листопада 2020 року, що вказує на те, що у випадку доведеності винуватості обвинуваченому загрожує реальне позбавлення волі із застосуванням положень ст.71 КК України. При цьому слід врахувати, що підозрюваний усвідомлює те, що у випадку доведеності винуватості у скоєному, йому може загрожувати реальне покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін. Вказане саме по собі свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування як на території України, так і поза її межами, з метою уникнення покарання у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється.

Крім цього, слідчий суддя враховує, що без застосування запобіжного заходу не виключається можливість впливу ОСОБА_5 на свідків, яких він особисто знає і які вже дали показання, які викривають його участь у скоєнні інкримінованих дій.

З врахуванням наведеного, а також особи підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працює, підозрюється у скоєнні даного кримінального правопорушення лише після 5 місяців після призначення умовного покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова 24 листопада 2020 року. Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на агресивність і не контрольованість поведінки підозрюваного, який перебуваючи на випробувальному терміні за даними кримінального провадження розпочав бійку у громадському місці, не реагував не лише на зауваження перехожих, та своїх знайомих, а згодом і працівників поліції та розпочав бійку з ними, заподіявши їм тілесні ушкодження. А тому суд погоджується із доводами слідчого, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Також слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, що особа підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України із застосування насильства, а тому приходить до висновку про те, що підозрюваному при обранні запобіжному заходу у виді тримання під вартою розмір застави у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України визначати не слід.

Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання слідчого задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання 18 квітня 2021 року о 18 годині 33 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1