ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/3003/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/585/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю обвинуваченої: ОСОБА_6

Адвоката: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження №0000264 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 червня 2021 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій вважає зазначену ухвалу необґрунтованою, незаконною, винесеною з грубим порушенням КПК України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та такою, що підлягає скасуванню, просить ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що прокурором не доведено обставин, що свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у нетяжкому злочині, жодного разу не було виконано привід обвинуваченої та не вивчено причини невиконання приводу.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої та її захисника, які підтримали апеляційні вимоги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, постановлено ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачена раніше неодноразово судима та ухилялася від суду, а тому, на думку колегії суддів, ці обставини дають достатні підстави вважати, що у разі не обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, вона може продовжити злочинну діяльність та переховуватись від суду, а отже, дані ризики виправдовують необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

Саме застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження адвоката про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відмову в задоволенні клопотання, є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Посилання апеляційної скарги адвоката про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у нетяжкому злочині, жодного разу не було виконано привід обвинуваченої та не вивчено причини невиконання приводу, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останньої запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги адвоката про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги адвоката про відмову в задоволенні клопотання, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 квітня 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4