1Справа № 335/5811/21 1-кп/335/585/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 9 березня 2021 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

30 липня 1990 р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 141 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, із відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

16 грудня 1992 р. вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ст.ст. 17, 19, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

25 березня 1993 р. вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

23 вересня 1998 р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

30 червня 2005 р. вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст. 375 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

5 листопада 2007 р. вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

8 лютого 2013 р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту;

23 травня 2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 6 місяців арешту;

22 травня 2015 р. вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

18 лютого 2016 р. вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 3 квітня 2020 р. у зв`язку із відбуванням строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

разом з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним від 31 травня 2021 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

08.03.2021 приблизно о 05:58 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив капот автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , шляхом відтягування тросу відмикання капоту, із якого, перерізавши дріт живлення, таємно викрав акумуляторну батарею марки «Avtopart», 62 А/Н, 12 V, 570 А EN, № НОМЕР_2 в корпусі сірого кольору, вартістю 1 180,82 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

31.05.2021 між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення відповідно до ст. 469 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Зазначена угода згідно зі ст. 474 КПК України надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Виходячи зі змісту угоди про примирення, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. В угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні процесуальний прокурор та захисник не заперечували проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, які, своєю чергою, просили суд затвердити угоду про їх примирення.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення узгодженого сторонами покарання, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, та його дії судом кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При цьому в ході допиту обвинуваченого судом з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суспільно-небезпечні наслідки тяжких наслідків не настало, майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, особу обвинуваченого, який раніше засуджений, офіційно не працевлаштований, за сімейним станом одружений, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-автоварознавчу експертизу, висновок якої покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 980,70 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 31 травня 2021 р. між потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 9 березня 2021 р., за ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі угоди про примирення від 31 травня 2021 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 копійок.

Речові докази:

акумуляторну батарею марки «Avtopart», 62 А/Н, 12 V, 570 А EN, № НОМЕР_2 в корпусі сірого кольору, яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю;

диск DVD-R «Nanotex» 16X/4.7Gb/120min з файлом відеозапису з відеореєстратора із назвою «video_2021-04-12_12-06-51», долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження прокурора.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1