Справа № 354/1135/20
Провадження № 11-кп/4808/319/21
Категорія ч.2 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тишківка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 року за ч.1 ст.185 КК України до арешту на строк 1 місяць,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року, більш суворим, призначеним за даним вироком остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 3(трьох) місяців арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з часу звернення вироку суду до виконання.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна. Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

18 жовтня 2020 року приблизно о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_9 за адресою с. Микуличин участок Лаз, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону марки «ERGO Strenght F245». Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, обвинувачений ОСОБА_8 повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність і суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_9 мобільний телефон марки «ERGO Strenght F245», ринкова вартість якого із врахуванням зносу станом на 18.10.2020 року складає 559,30 гривень та сім-карту мобільного оператора «Київстар» вартістю 100 гривень, після чого із вказаним майном покинув приміщення будинку ОСОБА_9 та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті вказаних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 659,30 гривень.

Не погодившись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок та, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити йому більш м`яке покарання, не зазначене в санкції статті, замінивши арешт на штраф.

Вважає, що призначене йому покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Звертає уваги на те, що під час досудового розслідування та в суді він визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий не мав до нього жодних претензій та не настоював на суворому покаранні. Вказує, що суду були надані документи, які характеризують його особу, однак вони не були досліджені. Зокрема, суд не врахував те, що він є особою з інвалідністю 3-ої групи внаслідок війни, має постійний прибуток у вигляді пенсії. Крім того, внаслідок отриманого поранення, він потребує постійного медичного догляду та лікування, і перебування в місцях позбавлення волі критично відіб`ється на його стані здоров`я. За вказаних обставин, вважає, що є всі підстави для застосування до нього ст. 69 КК України та призначення йому більш м`якого покарання у вигляді штрафу.

Обвинувачений ОСОБА_8 на апеляційний розгляд не з`явився, в апеляційній скарзі просив провести апеляційний розгляд без його участі.

Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, заяв про розгляд апеляційної скарги за його участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило,

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 ..

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін,

обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України відповідно фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, доведеність його вини та кваліфікація дій за ч.2 ст. 185 КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі, внаслідок суворості.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження та ухваленні вироку суд першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції виконав вимоги статей 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Зокрема, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст.66 КК України, вірно відніс його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд обґрунтовано визнав вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При цьому, судом першої інстанції враховано те, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається обвинувачений та визначив покарання в мінімальних межах, встановлених у санкції ч.2 ст. 185 КК України та не може вважатися надто суворим, є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

При цьому, слід врахувати і роз`яснення в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дають правових підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Колегія суддів приймає до уваги, що вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до арешту на строк 1 місяць.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано застосував вимоги ч.4 ст. 70 КК України та за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2021 року, більш суворим, призначив ОСОБА_8 покарання у виді 3 місяців арешту.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, за умови реального відбування покарання та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5