У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого,

-якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції

з ДУ «Казанківська ВК №93»)

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначив, що по прибуттю в колонію відразу пішов на працю, має чотири заохочення та одне стягнення, скарг зі сторони адміністрації не має, також не має боргів перед потерпілим. Вказав, що перебував на реабілітації з 15.10.2020.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Мотивуючи рішення про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, суд зазначив, що наведені обставини в сукупності із встановленими судом даними про особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, тяжкістю вчинених ним злочинів, неодноразових судимостей, та того, що до нього вже було застосовано численні умовно-дострокові звільнення від відбування покарання, дає підстави вважати про неготовність його до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень та наявність періодичних заохочень, не може бути самостійною та єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , який вважав необхідним залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного за умисний тяжкий злочин.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

З цими висновками суд погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13.02.2019 за ч. 2 ст. 190 КК України, з застосуванням вимог ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

Вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 03.10.2019, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців.

На момент розгляду заяви про умовно-дострокове звільнення судом першої інстанції, невідбутий засудженим строк покарання складає 6 місяців 21 день.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, які застосовані до нього 30.10.2019, 15.07.2020, 15.10.2020, 25.01.2021, а також одне стягнення у виді догани, за зберігання двох мобільних телефонів, що підтверджується довідкою про заохочення та стягнення.

Наявність у засудженого стягнень свідчить про те, що заохочення засудженого за сумлінне ставлення до праці і зразкову поведінку носять не систематичний характер, а останнє з них застосовано безпосередньо перед виникненням права на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до подання від 15.10.2020, засудженого ОСОБА_5 переведено до дільниці соціальної реабілітації при Казанківській ВК № 93, оскільки його визнано таким, що характеризується позитивно. З 17.09.2020 засуджений почав приймати участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

В подальшому, відповідно до витягу з протоколу № 1 від 20.01.2021, засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до вимог ст. 82 КК України, як такому, що не стає на шлях виправлення.

Згідно характеристики від 04.01.2021, яка міститься в матеріалах особової справи, засуджений ОСОБА_5 , прибувши до виправної колонії, був працевлаштований різноробочим. До роботи ставиться позитивно, але допускає порушення вимог безпеки праці, посередньо відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Вимоги представників адміністрації виправної колонії виконує тільки під контролем. Загальноосвітній рівень не підвищує, на заходи виховного впливу реагує посередньо, не завжди робить правильні висновки.

Окрім того встановлено, що засуджений ОСОБА_5 припинив приймати участь в програмі диференційованого виховного впливу, відповідно до довідки виправної колонії від 04.01.2021, яка міститься в матеріалах особової справи.

Як вбачається з характеристики, станом на 31.03.2021 поведінка засудженого змінилася в позитивну сторону, зокрема, ОСОБА_5 до роботи ставиться добре, приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Відповідально відноситися до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань.

Суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_5 хоча й був працевлаштований із самого початку відбування покарання, проте, до праці ставився не завжди сумлінно та змінив ставлення до неї фактично лише у березні 2021 року, тобто безпосередньо перед пільгою на умовно-дострокове звільнення.

Крім того, судом першої інстанції правильно враховано, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово звільнявся умовно-достроково, а саме: 03.11.2005, 14.04.2009, 02.07.2013, а останній раз 20.08.2018, після чого продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Враховуючи, що до засудженого раніше було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, останній на шлях виправлення не став, та протягом невідбутої частини покарання вчинив нові злочини, суд вважає, що такі відомості про особу засудженого у своїй сукупності свідчать про недостатність позитивних змін у особистості засудженого і неготовність його до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки.

За такого, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про необґрунтованість оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 14 квітня 2021 року, якою відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3