В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000270 від 09.08.2020, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, з повною вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07.08.2020 близько 20:35 години, перебуваючи за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова 66, переслідуючи прямий умисел, направлений на спричинення іншій особі тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту, схопивши правою рукою за волосся ОСОБА_6 умисно нанесла кулаком правої руки 4 удари в область голови та два удари у ліве плече, спричинивши останній легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я та легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 згідно обвинувального акту кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнала, заперечувала проти викладених в обвинувальному акті обставин. Дала показання про те, що 07.08.2020 між 20:00 та 21:00 годинами вона разом з чоловіком та їх спільною дитиною стояли на вулиці між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 та спілкувались з сусідами. У двір заїхала ОСОБА_6 на своєму автомобілі та демонстративно близько під`їхала до них, тому чоловік дійсно вдарив автомобіль ногою. ОСОБА_7 стала в її бік та бік їх дитини говорити образи, на що вона не втрималась (тримаючи дитину на руках) і через відкрите вікно автомобіля схопила її за волосся і стала тріпати та два рази ударила по обличчю (дала ляпаса). Чоловік відтягнув її від машини і вони пішли з місця, де зупинився автомобіль потерпілої.

Зазначила, що ОСОБА_7 постійно провокує їх на конфлікти і саме вона є ініціатором сварок. Заперечила, що нанесла стільки ударів, про які говорить потерпіла та свідки, тим більше це не можливо зробити, тримаючи дитину на руках. Крім того, просила врахувати, що в автомобілі з потерпілою був лише один пасажир, а не двоє, як зазначено в матеріалах справи.

Фактично позицію обвинуваченої підтвердили і допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які дали показання про те, що влітку 2020 року близько 21:00 години зустріли ОСОБА_10 з їх дитиною. Стояли спілкувались в дворі, коли майже впритул до ОСОБА_11 під`їхав автомобіль, який він вдарив, розсердившись. З середини автомобіля в бік ОСОБА_10 було чути образи, після чого обвинувачена підійшла до автомобіля та почала через відкрите вікно сваритись з водієм. Бачили, що ОСОБА_12 однією рукою через відрите вікно схопила дівчину-водія за волосся і було видно як дала одного ляпаса. Скільки саме людей було в автомобілі точно сказати не можуть, але здається водій та ще одна дівчина, якій потерпіла наказувала знімати. Знає, що колишня дружина ОСОБА_11 постійно провокує конфлікти з ним.

Допитаний свідок ОСОБА_13 , підтверджуючи позицію обвинуваченої дав показання про те, що ОСОБА_7 перебуває з ним в неприязних відносинах, а тому вживає будь-яких заходів, щоб принизити і спровокувати на конфлікт. 07.08.2020 він з ОСОБА_14 та їх дитиною перебували в дворі будинку АДРЕСА_3 , куди заїхала на автомобілі потерпіла і демонстративно імітувала наїзд на нього, через що він ногою ударив її автомобіль. Зі сторони потерпілої в їх бік почалась нецензурна лайка та образи. Обвинувачена потерпілу не била, а просто схопила за волосся через відкрите вікно і потріпала, а також дала два ляпаси. Заперечив проти присутності в автомобілі трьох пасажирів.

У той же час показання як обвинуваченої ОСОБА_4 , так і зазначених свідків, які не зважаючи на свою точку зору фактично підтвердили раптово виниклий конфлікт між потерпілою та обвинуваченою, та які в силу власного розуміння ситуації теж підтвердили, що ОСОБА_15 зі сторони ОСОБА_4 було спричинено певні ушкодження (удари), підтверджено (конкретизовано) рештою досліджених під час судового засідання доказів. Зміст же заперечень як обвинуваченої так і наведених свідків зводиться лише до того чи потягли за собою дії обвинуваченої спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, наявність яких з огляду на ч. 2 ст. 242 КПК України має бути доведена лише висновком експерта.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 дала суду показання про те, що 07.08.2020 близько 20:35 години, вона приїхала зі своїми подругами за адресою: АДРЕСА_3 , де в магазині хотіли купити попити кави. Тільки вони заїхали на подвір`я магазину, як побачили її колишнього чоловіка з його дружиною ОСОБА_4 . Так, чоловік підбіг до її машини і вдарив її ногою. Коли він пішов від машини, то підбігла обвинувачена з дитиною на руках і стала висловлювати на її адресу претензії про те, чому вони приїхали в двір їхнього будинку, стала погрожувати. Після чого через відрите вікно автомобіля схопила її за волосся ззаду на голові та тріпаючи нанесла їй не менше чотирьох ударів рукою по голові та два удари по руці. Чоловік став відтягувати від неї обвинувачену, а її подруга все це знімала на відео на її прохання, бо вона їх боялась. З машини вона так і не вийшла, а наступного дня зняла побої у лікаря, бо з`явилась гематома.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2020 ОСОБА_6 впізнала фото із зображенням ОСОБА_4 як особи, яка 07.08.2020 за адресою АДРЕСА_3 спричинила їй тілесні ушкодження.

Свою позицію потерпіла ОСОБА_6 підтвердила і під час проведення слідчого експерименту за її участю, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 24.09.2020 з відеозаписом до нього, під час якого остання показала та продемонструвала на місці характер та механізм дій, вчинених ОСОБА_4 відносно неї. Під час слідчої дії ОСОБА_7 пояснила, що 07.08.2020 близько 20:30 години вона зі своїми знайомими ОСОБА_16 та ОСОБА_17 перебували в її автомобілі та направлялися до магазину «Люкс» розташованого по проспекту Ушакова, 66 в м. Херсоні. Вона під`їхала до магазину та побачила колишнього хлопця і його дружину з дитиною, ще дві жінки стояли поряд з ними. Колишній хлопець підійшов до автомобіля та вдарив ногою по склу заднього виду. Після чого його дружина ОСОБА_12 підійшла, тримаючи дитину на руках та почала хапати її за волосся та правою рукою нанесла приблизно 3-4 удари в обличчя лівої півкулі голови. Після чого двічі нанесла удар в верхню частину передпліччя. Після чого її чоловік відтягнув в інший бік.

Показання потерпілої ОСОБА_18 також підтверджені відеозаписом подій, що мали місце 07.08.2020, про що складено протокол огляду відеозапису від 26.08.2020. Так з вказаних доказів (досліджених і під час судового розгляду) вбачається, що зйомка проводилась в темну пору доби при штучному підсвічуванні приборів автомобіля. Зйомка проводиться в автомобілі зі сторони пасажирського сидіння, камеру направлено на водійське кермо та лобове скло із середини автомобіля, через яке видно, як чотири особи стоять на узбіччі, чоловік, три жінки, одна з них тримає дитину на руках. Чоловік (одягнутий в футболку з забарвленням сіро-білого кольору, темні шорти, сумка через плече, на лівій руці видно білий ремінь від годинника) звернув увагу на автомобіль, підійшов до автомобіля та наніс удар правою ногою по дзеркалу заднього виду, після чого відійшов назад. Камера направляється на напів-відкрите бокове водійське вікно автомобіля, на якій видно жінку (одягнена в білу майку), яка знаходиться біля автомобіля та тримає у правій руці дитину, потім переміщує дитину на лівий бік у ліву руку та протягує вільну праву руку у відкрите вікно автомобіля до водія. Видно в темряві при тусклому освітленні як вказана жінка схопивши за голову водія, від чого рухається голова та волосся водія. Після чого жінка відходить від автомобіля, а коли повертається, то наносить удар правою рукою в обличчя водія, за ним ще удар направлений на водія. Після чого закривається скло зі сторони водія, жінка та чоловік відходять від автомобіля.

Показання потерпілої ОСОБА_6 також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_16 дала показання про те, що 07.08.2020 близько 20:30 години вона зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_17 перебувала в автомобілі ОСОБА_19 . Приїхали до магазину, розташованого по пр. Ушакова, 66. До автомобіля ОСОБА_6 підійшов її колишній чоловік ОСОБА_20 та вдарив ногою по склу заднього виду зі сторони водія. Слідом за ним підійшла його дружина ОСОБА_4 та почала нецензурно висловлюватись та схопила за волосся ОСОБА_6 через відкрите водійське вікно, де на водійському місці була потерпіла. Обвинувачена схопила потерпілу за волосся ззаду голови та шарпаючи за нього нанесла не менше 2-3 ударів, після чого нанесла ще два удари в плече. В цей час до неї підійшов її чоловік та відтягнув ОСОБА_4 від автомобіля ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2020 свідок ОСОБА_16 вказала на фото із зображенням ОСОБА_4 , як на особу, яка 07.08.2020 за адресою: АДРЕСА_3 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Аналогічні покази свідок ОСОБА_16 надала і під час проведення слідчого експерименту за її участі, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 07.10.2020 з відеозаписом до нього. Під час проведеної слідчої дії остання пояснила, що 07.08.2020 близько 20:30 години вона зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_17 перебувала в автомобілі ОСОБА_18 та направлялися до магазину «Люкс» розташованого по пр. Ушакова. В цей час до автомобіля ОСОБА_6 підійшов її колишній цивільний чоловік ОСОБА_20 та вдарив ногою по склу заднього виду зі сторони водія, за ним підійшла його дружина ОСОБА_4 та почала нецензурно висловлюватись та схопила за волосся ОСОБА_6 , яка знаходилась в автомобілі на водійському місці. Нанесла 3-4 удари по голові, після чого відпустила волосся та нанесла два удари в плече, знову схопила за волосся та потягла на себе через відкрите вікно. В цей час до неї підійшов її чоловік та відтягнув ОСОБА_4 від автомобіля ОСОБА_6 .

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_21 підтвердила під час допиту судом і свідок ОСОБА_17 , яка згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2020, впізнала ОСОБА_22 як особу, яка 07.08.2020 за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова, 66 спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження.

Під час проведення слідчого експерименту (протокол від 07.10.2020 з відеозаписом до нього) свідок ОСОБА_17 пояснила та продемонструвала події, що мали місце 07.08.2020. Так за її твердженням близько 20:30 години вона з ОСОБА_6 та ОСОБА_16 перебували в автомобілі ОСОБА_19 . Колишній чоловік ОСОБА_18 ОСОБА_20 підійшов до автомобіля та вдарив ногою по склу заднього виду зі сторони водія. За ним слідом підійшла його дружина ОСОБА_4 , яка наблизилась до водійського місця, де перебувала ОСОБА_6 , схопила її з лівої сторони за волосся, тягнучи на себе та вдарила 3 рази кулаком тримаючи за волосся в правій руці. Після чого ОСОБА_12 схопила ОСОБА_23 за ліву руку та потягнула до себе знову. Удари обвинувачена наносила через відкрите водійське вікно автомобіля. ОСОБА_4 від автомобіля ОСОБА_6 забрав ОСОБА_24 .

Отже, за змістом вищезазначених доказів можна дійти висновку, що потерпілій обвинуваченою було завдано ударів, які не виключено потягли за собою наслідки у вигляді тілесних ушкоджень.

У свою чергу на підтвердження наявності тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченою та їх заподіяння за обставин визначених потерпілою, свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , матеріали кримінального провадження містять наступні висновки експерта:

- висновок експерта №562 від 11.09.2020, відповідно до якого виявлений під час освідування ОСОБА_6 струс головного мозку, крововилив в м`які тканини голови зліва, синці лівого плеча виникли від не менше чотирьох травматичних дій тупими предметами, не виключено, 07.08.2020 року. Струс головного мозку, крововилив в м`які тканини голови зліва відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я. Синці лівого плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- висновок експерта №361/345/562 від 06.10.2020, відповідно до якого, окрім встановленого вищевказаним висновком, з урахуванням характеру та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_18 виникнення їх за обставин та способом вказаним у протоколі огляду відеозапису від 26.08.2020 та на самому відеозапису, а саме: від ударів рукою жінки №1, яка стояла біля відкритого вікна зі сторони водійського місця не виключається.

- висновок експерта №345/562 від 28.09.2020 з урахуванням характеру розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 їх виникнення за обставин та способом, вказаним у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_18 від 26.08.2020 та протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_18 від 15.09.2020, а саме: від ударів рукою жінки, яка стояла зліва від неї не виключається.

- висновок експерта №345/561/345/562 від 09.10.2020 з урахуванням характеру розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 їх виникнення за обставин та способом, вказаним у протоколах проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , а саме: від ударів рукою по голові та по плечу, та хапанні рукою за плече не виключається.

Допитаний судом експерт ОСОБА_27 зазначив, що самостійно оглядав тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_18 та описував їх при експертному дослідженні. Документи, а саме: довідка та амбулаторна карта були надані йому потерпілою (їй же і повернуті) і за сукупністю власного огляду та відомостей з медичної документації було зроблено висновки про наявні тілесні ушкодження потерпілої (про що зазначено і у висновку №562). Зазначив, що ст. 101 КПК України надає право потерпілій подавати для дослідження необхідні документи. В даному випадку ч. 4 ст. 69 КПК України зобов`язує експерта витребувати документи лише в тому разі, якщо отриманих не вистачає. Правила проведення судово-медичних експертиз надають право проводити дослідження на підставі документів, наданих потерпілою. Давність виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої визначив по кольору синців, який змінюється в залежності від кількості днів, що минули від дня спричинення тілесних ушкоджень.

Оцінюючи викладені докази з точки зору їх змістової складової, можна дійти висновку, що вони дійсно підтверджують обставини за яких ОСОБА_14 було завдано ударів ОСОБА_15 , проте в розрізі вимог кримінального процесуального законодавства та заперечень захисника, слід враховувати наступне.

На підставі ст. ст. 3, 56 КПК України потерпіла є стороною кримінального провадження і має право подавати докази не тільки суду, але й і слідчому. Крім того, за правилами ч. 2 ст. 84 КПК України показання потерпілої є процесуальним джерелом доказів.

Отже, виходячи із законодавчих норм, потерпіла наділена правом безпосередньо надавати слідчому (дізнавачу) медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди її здоров`ю, а слідчий (дізнавач) зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК України належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою, отриманою від указаної сторони. У такому випадку разом із відповідною постановою слідчий (дізнавач) скеровує до експертної установи медичну документацію, яка є об`єктом експертного дослідження. За інших обставин, тобто якщо потерпіла не згодна надати наявні в її розпорядженні необхідні документи, для отримання дозволу на тимчасовий доступ до них слідчий (дізнавач), застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, звертається до суду за правилами глави 15 розділу ІІ КПК України.

Оскільки ж в силу ч. 2 ст. 242 КПК України призначення експертизи для встановлення ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень є обов`язковим і якщо стороною обвинувачення використано висновок експерта на підтвердження винуватості особи, саме цей висновок з детальним аналізом медичної документації має бути відкритий стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України. Водночас захист не позбавлений процесуальної можливості за необхідності клопотати про надання доступу до матеріалів, які досліджував експерт. За відсутності такого клопотання, з урахуванням ст. 22 КПК України слід розуміти, що сторона захисту, самостійно обстоюючи свою правову позицію, не вважала за доцільне скористатися на згаданій стадії провадження правом на відкриття їй також і медичної документації.

Враховуючи викладене, а також зміст протоколу про надання доступу до матеріалів дізнання та отримання їх копій від 15.10.2020 (за змістом якого жодних заперечень в стадії відкриття матеріалів дізнання стороною захисту не вносилось), судом встановлена свідома добровільна мовчазна відмова сторони захисту від реалізації права заявляти клопотання про надання на стадії виконання ст. 290 КПК України доступу до документів, які досліджував експерт, що автоматично не ставить під сумнів допустимість висновку цього експерта з підстав невиконання вимог ст. 290 КПК України.

У той же час заслуговують на увагу заперечення захисника в тій частині, що медична документація, на підставі якої експертом було визначено тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених потерпілій, була отримана з порушенням вимог КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 69 КПК України експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи.

Судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного за паспортом чи іншим документом, що його замінює, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта (акті судово-медичного обстеження надалі акт). Якщо необхідні медичні документи експерту не подані, він заявляє особі чи органу, що призначив експертизу, клопотання про надання відповідних документів (п. п. 4.2, 4.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995)

За наслідками вивчення та оцінки судом доказів можна зробити висновок, що предметом дослідження експерта, окрім освідування потерпілої особи була медична документація, надана потерпілою повз уповноважену особу, а саме: дізнавача, а відповідно була отримана експертом в спосіб не визначений КПК України. Факт отримання медичної документації саме від ОСОБА_18 підтвердив, про що і зазначив у своєму висновку експерт ОСОБА_27 , будучи допитаним і під час судового розгляду.

Так з досліджених судом доказів вбачається, що медична документація дізнавачу потерпілою не надавалась, дізнавачем ані у потерпілої, ані в медичному закладі не витребовувалась, а відповідно до матеріалів дізнання жодним чином залучена не була та експерту для дослідження не направлялась, отже з порушенням встановлених вимог була надана експерту потерпілою самостійно.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, проте під час судового розгляду було встановлено, що відомості використані під час проведення судово-медичної експертизи визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отримані в спосіб, не визначений діючим КПК України, а відповідно останній не може бути покладений в основу обвинувачення на підтвердження фактів, інкримінованих обвинуваченій протиправних дій.

Наведені висновки суду, кореспондується з відповідним висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловленим в постанові від 27.01.2020 (справа №754/14281/17).
З огляду на викладене суд визнає висновок експерта №562 від 11.09.2020 недопустимим, а відповідно таким, що не може бути використаним на підтвердження факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_28 .

За тих обставин, що при встановленні в діях особи складу кримінального правопорушення, пов`язаного із заподіянням будь-яких тілесних ушкоджень, обов`язковому встановленню шляхом проведення відповідної експертизи є наявність тілесних ушкоджень, а висновок експерта №562 є недопустимим, тому ступінь тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_18 свого підтвердження під час судового розгляду не знайшов.

Оскільки висновок експерта №562 від 11.08.2020 (дата 11.09.2020 за поясненнями експерта є опискою, а тому заперечення захисника в цій частині не є визначальними при оцінці допустимості вказаного доказу) є первинним, бо саме за його змістом встановлено наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_18 , суд позбавлений права покласти в основу обвинувачення решту висновків експерта, досліджених судом, які є похідними по відношенню до вищезазначеного висновку експерта і ґрунтуються в першу чергу саме на ньому.

Показання ж свідків, допитаних судом та слідчих дій проведених за їх участю, є неспроможними за відсутності доказів на підтвердження факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , оскільки на їх підставі може бути доведено лише обставини спричинення тілесних ушкоджень, але не їх тяжкість.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України (аналогічна позиція держави закріплена й у ч. 2 ст. 17 КПК України), ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України та рішення Конституційного Суду від 20.10.2011 №12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в наступному. Тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Вказані обставини встановлюються зібраними доказами. Докази, для їх допустимості, беручи до уваги положення ч. 1 ст. 86 КПК України, повинні бути отримані у порядку, встановленому КПК України. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини (ст. 87 КПК України).

Крім того Європейський суд з прав людини при вирішенні питання справедливості судового розгляду в цілому враховує, у тому числі, й спосіб отримання доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

За змістом ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За змістом ст. 86 КПК України отриманий з порушеннями доказ є недопустимим і не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Оскільки ж обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виправдувальний вирок ухвалюється у разі не доведення, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим (п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України).

З роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (п. 21) можна зробити висновок, що участь обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є недоведеною, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його обвинуваченим.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішніх переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 підлягає виправданню у зв`язку з недоведенням вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення (проступку) обвинуваченою.

* Витрати на залучення експерта в розмірі 1806 (однієї тисячі вісімсот шести) гривень 72 (сімдесяти двох) копійок віднести на рахунок держави.

Речовий доказ:
* диск з надписом «Videx mamba» формату DVD-R, розміром 4,7 Gb залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1