Справа № 610/380/21
Провадження № 1-кс/610/209/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000049 від 14.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2021 до суду надійшло клопотання заступника начальника СВ відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_5 , у якому слідчий просить постановити ухвалу про арешт тимчасово вилученого мобільного телефону марки «Lenovo», власником якого є ОСОБА_6 , позбавивши права на його відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтовано тим, що 14.01.2021 до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що гр. ОСОБА_7 , що проживає у м. Балаклія Харківської області, за попередньою змовою групою осіб незаконно займається збутом психотропних речовин на території міста і району. Відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000049 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Під час огляду місця події 27.03.2021 ОСОБА_6 поблизу будинку № 30 по вул. Центральній у смт Донець Ізюмського району Харківської області добровільно видано полімерний згорток з порошкоподібною речовиною, мобільний телефон марки «Lenovo», що належить ОСОБА_6 , за допомогою якого було придбано порошкоподібну речовину.

У органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що вилучений під час огляду місця події мобільний телефон марки «Lenovo» відповідає критеріям, передбаченим п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України (використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення), можуть бути використані для проведення слідчих дій, тому на нього доцільно накласти арешт.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Як убачається з клопотання і доданих на його обґрунтування матеріалів, слідчим відділенням відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР було внесено 14.01.2021 з кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000049, 14.01.2021 до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що гр. ОСОБА_7 , що проживає у м. Балаклія Харківської області, за попередньою змовою групою осіб незаконно займається збутом психотропних речовин на території міста Балаклія.
Згідно протоколу огляду місця події, 27.03.2021 з 11.52 до 12.11 години під час огляду місця події ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 добровільно видав полімерний згорток з кристалічною речовиною, мобільний телефон марки «Lenovo».

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на зазначене у клопотанні майно необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вилученого мобільного телефону марки «Lenovo» є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі зазначеного майна.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об`єкта, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Lenovo», власником якого є ОСОБА_6 , позбавивши права на його відчуження та розпорядження.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

Ухвала виконується негайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02.04.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1