УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року м.Житомир справа № 296/2504/21

провадження № 1-кс/296/988/21

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000402 від 01.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України,-

встановив:
18 березня 2021 року прокурор відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, відповідно до змісту якого просить:

- накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 17.03.2020, а саме на автомобіль "Mersedes-Benz" С-300, чорного кольору, 2014 року виписку, державний номерний знаку НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 та яким користується ОСОБА_4 ;

- визначити місце зберігання автомобілю на майданчику утримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - СУ ГУНП в Житомирській області) перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 01.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2012 ОСОБА_5 спільно зі своїм братом ОСОБА_6 заснували ТОВ "ЧНР", , розташоване за адресою: Житомирська область, Народицький район, смт. Народичі, вул. Свято- Миколаївська, 278, ( ОСОБА_5 займає посаду генерального директора), основним напрямком діяльності підприємства є обробка деревини.

У лютому 2020 року ОСОБА_5 виїхав до Республіки Туреччина, а в квітні 2020 року дізнався, що на підприємстві відбулася пожежа, під час якої полум`ям було знищено лісову продукцію та декілька устаткувань для її обробки, також полум`я перекинулося на підприємство розташоване поряд, що належить ОСОБА_7 .

Наступного дня після пожежі до ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_9 , звинувачуючи у пожежі ТОВ "ЧНР" та висловлюючи вимогу відшкодування йому завданих пожежею збитків у сумі один мільйон гривень.

На початку липня 2020 року ОСОБА_5 повернувся до України, де зустрівся із чоловіком, що представився адвокатом ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - бухгалтером ТОВ "ЧНР", які повідомили, що у пожежі винне ТОВ "ЧНР", у зв`язку з чим необхідно відшкодувати завдані пожежею збитки, а також, що розпочато кримінальне провадження за фактом пожежі, наслідком чого може бути припинення функціонування ТОВ "ЧНР". Після чого вказані особи порадили, що для вирішення даного питання та врятування майна ТОВ "ЧНР" необхідно зареєструвати нове підприємство та перереєструвати на нього все майно ТОВ "ЧНР", при цьому фактичним власником та керівником новоствореного підприємства і надалі буде ОСОБА_5 . При цьому, вказані особи пояснили ОСОБА_12 , що відповідно до законодавства України довіреності необхідно реєструвати не на родичів ОСОБА_8 , а на інших осіб, а саме на гр. ОСОБА_13 - працівника ТОВ "ЧНР" та гр. ОСОБА_14 .

Будучи введеним в оману та довіряючи головному бухгалтеру ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 надав вказані довіреності на ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Після цього ОСОБА_15 , діючи з корисливих мотивів та прагнучи швидкого особистого збагачення, скориставшись тим, що законні власники та керівники ТОВ "ЧНР" ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , перебували в Республіці Туреччина та в силу інших причин не мали змоги приїхати до України, маючи обізнаність і доступ до фінансової частини та безпосередньо до господарської діяльності ТОВ "ЧНР", перебуваючи на посаді бухгалтера даного підприємства, з метою заволодіння майном даного підприємства зареєструвала ТОВ "ВОВ ВУД", засновником та керівником якого стала ОСОБА_15 .

У подальшому, користуючись довірою ОСОБА_13 та його необізнаністю в правоустановчих документах та у галузі права, ОСОБА_15 використала його для заволодіння усім належним майном ТОВ "ЧНР", перереєструвавши майно ТОВ "ЧНР" на ТОВ "ВОВ ВУД" (ЄРДПОУ 43706244).

Після вказаних дій ОСОБА_15 , користуючись підтримкою групи осіб на чолі з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 організували фізичне захоплення території на якій розміщено ТОВ "ЧНР", а саме звільнили всіх робітників ТОВ "ЧНР" (у тому числі ОСОБА_13 , якого обманом використали для перереєстрації майна), організували охорону території за адресою: АДРЕСА_1 зі складу довірених осіб, встановили відеоспостереження території.

Після захоплення вказаної території, яка по теперішній час перебуває в оренді ТОВ "ЧНР", ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_17 почали незаконно розпоряджатись пиломатеріалами та іншими товарно-матеріальними цінностями, які належали ТОВ "ЧНР" в особі ОСОБА_18 . При цьому, власника вказаного майна, а саме ОСОБА_18 , вказані особи фізично не допускали на орендовану ним територію.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_15 спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_17 возили ОСОБА_13 для здійснення перереєстрації майна ТОВ "ЧНР" та ТОВ "ВОВ ВУД" на автомобілі марки "Mersedes-Benz" С-300, чорного кольору, 2014 року виписку, державний номерний знаку НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 . Окрім того, на даному транспортному засобі вказані особи неодноразово приїжджали на територію ТОВ "ЧНР", де вчиняли дії, спрямовані на заволодіння майном шляхом обману.

Таким чином, у досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки "Mersedes-Benz" С-300, чорного кольору, 2014 року виписку, державний номерний знак НОМЕР_1 , являється знаряддям кримінального правопорушення в розумінні 98 Кримінального процесуального кодексу України.

17.03.2020 в період часу з 08:52 по 09:13 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук автомобіля марки "Mersedes-Benz" С-300, чорного кольору, 2014 року виписку, державний номерний знаку НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_3 та яким користується ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено вищезазначений автомобіль.

В подальшому постановою слідчого від 17.03.2021 вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Необхідність арешту майна обґрунтовує тим, що враховуючи дані, встановлені під час досудового розслідування, є достатні правові підстави вважати, що майно, про арешт якого вказано у клопотанні, є речовим доказом та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому арешт вказаного майна є доцільним з метою їх збереження у належному вигляді для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями статті 170 КПК України закріплено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 171 КПК України, передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що в порушення вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України до клопотання не долучено документів, які підтверджують право власності ОСОБА_3 на автомобіль "Mersedes-Benz" С-300, чорного кольору, 2014 року виписку, державний номерний знаку НОМЕР_1 .

Крім того, клопотання не містить зазначення адреси, засобів телефонного зв`язку або інших контактних відомостей власника майна, на яке необхідно накласти арешт.

Здійснивши системний аналіз норм чинного кримінального процесуального законодавства та наявних у матеріалах клопотання доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що воно складене із порушенням вимог ч.2 ст.171 КПК України.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про арешт майна підлягає поверненню.

Керуючись статтями 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000402 від 01.10.2020 - повернути для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків - 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1