1Справа № 335/6661/21 1-кс/335/3575/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 25.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 25.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що до слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що о 04 годині 21 хвилині 18 травня 2021 року, невстановлена особа, знаходячись на місці вчинення кримінального правопорушення, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, кинула у подвір`я вищевказаного домоволодіння вибуховий пристрій зовні схожий на гранату РГД 5, яка вибухнула та пошкодила майно, що належить потерпілій, чим спричинила матеріальні збитки. 19 червня 2021 року, на підставі ухвали слідчого судді було проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на бойовий артилерійський снаряд 30 калібру; предмет схожий на пістолет калібру 9 мм та пустий магазин; предмет схожий на штик-ніж та флеш накопичувач 4 гб; боргові розписки, оригінальний примірник договору купівлі продажу квартири на ім`я ОСОБА_4 , оригінальний примірник договору дарування частки квартири, зошит з чорновими записами про боргові зобов`язання; металеві кайданки; 4 утримувача для сім карток Київстар, 7 банківських карток; 4 зубні щітки; печатка БФ Надія на майбутнє, печатка з відтиском Департамент реєстраційних послуг ЗМР, штамп з відтиском Суддя Секретар Підпис.
З метою збереження речових доказів, які містять на собі сліди вчинення злочину, слідчий звернулася з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Слідчий клопотання підтримала, про що надала відповідну заяву.
Представник власника майна ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить відмовити у задоволенні клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що СУ ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000053 від 25.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Також встановлено, що 19 червня 2021 року, на підставі ухвали слідчого судді було проведено санкціонований обшук квартири АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено зазначені у клопотанні речі та документи.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Речі, вилучені під час проведення огляду 19.06.2021, а саме: предмет схожий на бойовий артилерійський снаряд 30 калібру; предмет схожий на пістолет калібру 9 мм та пустий магазин; предмет схожий на штик-ніж та флеш накопичувач 4 гб; металеві кайданки; 4 утримувача для сім карток Київстар, 7 банківських карток; 4 зубні щітки; печатка БФ Надія на майбутнє, печатка з відтиском Департамент реєстраційних послуг ЗМР, штамп з відтиском Суддя Секретар Підпис, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.3 ст.173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, в частині накладення арешту на: боргові розписки, оригінальний примірник договору купівлі продажу квартири на ім`я ОСОБА_4 , оригінальний примірник договору дарування частки квартири, зошит з чорновими записами про боргові зобов`язання, слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на: предмет схожий на бойовий артилерійський снаряд 30 калібру; предмет схожий на пістолет калібру 9 мм та пустий магазин; предмет схожий на штик-ніж та флеш накопичувач 4 гб; металеві кайданки; 4 утримувача для сім карток Київстар, 7 банківських карток; 4 зубні щітки; печатка БФ Надія на майбутнє, печатка з відтиском Департамент реєстраційних послуг ЗМР, штамп з відтиском Суддя Секретар Підпис.

В іншій частині клопотання про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1