СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/63/21
Провадження №1-кп/547/28/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року смт Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 06.01.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Одеса, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2021 року до Семенівського районного суду Полтавської області від начальника Семенівського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000001, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06.01.2021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у ніч на 05 січня 2021 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію домогосподарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав цепну бензопилу «URAL tech» модель VD 4500 м, вартістю 355,80 грн.
В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 у ніч на 09 січня 2021 року, маючи прямий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно прибув на територію домогосподарства ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, шляхом зриву навісного замка, проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно викрав металевий бідон об`ємом 40 л, вартістю 300 грн.
В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, заявою від 10.02.2021 просив розглянути справу без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно викрав цепну бензопилу «URAL tech» модель VD 4500 м та металевий бідон об`ємом 40 л. Повідомив, що всі речі були потерпілому повернуті. Підтвердив і всі інші обставини, що зазначені в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, які характеризують особу обвинуваченого.
Отже, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, в судовому засіданні надав показання, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та поєднаному з проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем свого проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КП «Семенівська лікарня» по причині захворювання: ППР-А F-10.24., раніше не судимий.
Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлені.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінального процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів.
Відповідно до висновку досудової доповіді представника Семенівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_6 від 15.02.2021 за № 25/25/217-21, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно до результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Ураховуючи характеристику особи обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть виправленню обвинуваченого.
Цивільний позов, судові витрати - відсутні.
Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази по справі, а саме: цепну бензопилу «URAL tech» модель VD 4500 м, металевий бідон об`ємом 40 л, які передані відповідно до розписок потерпілому - залишити потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1