печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 06.10.2020 року в кримінальному провадженні №000001392 від 11.09.2019,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 06.10.2020 року в кримінальному провадженні №000001392 від 11.09.2019. Скарга мотивована тим, що оскаржуване повідомлення про підозру є незаконним, необґрунтованим, неумотивованим та таким, що вручена після закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовольнити з підстав у ній зазначених. Прокурор проти задоволення скарги заперечував, мотивуючи її безпідставністю. Зазначив, що повідомлення про підозру складено відповідно до вимог КПК при наявності на те підстав, надав письмові заперечення. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником. Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001019від 28.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України за фактом службової недбалості, тобто неналежному виконанні службовими особами прокуратури міста Києва своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваних законом інтересам державі в особі Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, яке виділено в окреме провадження 28.12.2020 з матеріалів кримінального провадження № 0001392 від 11.09.2019. В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що в результаті неналежного виконання окремими службовими особами прокуратури міста Києва обов`язків в частині перевірки стану та умов зберігання речових доказів, правильності ведення документів щодо їх приймання та обліку, слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , 27.02.2015 у невстановлений слідством точний час, перебуваючи в службовому кабінеті № 14 розташованого у приміщенні слідчого відділу прокуратури міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Горького (Антоновича), 114 заволодів чужим майном - грошовими коштами в сумі 6000 доларів США (за курсом Національного банку України станом на 27.02.2015 166 578,72 гривень) та 5000 гривень, на загальну суму 171 578,72 визнаними речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001106 від 15.09.2014 в якому здійснював досудове розслідування. 06.10.2020 року слідчим другого відділу управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 мені було вручено повідомлення про підозру, погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001392 від 11.09.2019, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 КК України. В подальшому 21.12.2020 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 06.10.2020 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення. Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Як вбачається з матеріалів справи, а саме заявником у скарзі зазначено, що станом на 27.02.2020 року у зазначеному кримінальному провадженні не було встановлено особу, яка вчинила це кримінальне правопорушення, про підозру жодній особі не повідомлялось. Прокурор ОСОБА_4 не виконав покладених на нього функцій, як прокурора, не виконав імперативних приписів КПК України та не звернувся у березні 2020 року до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження. Натомість, погодивши 06.10.2020 повідомлення слідчого ДБР ОСОБА_5 про підозру поза межами строку давності притягнення до відповідальності, прокурор ОСОБА_4 порушив завдання та загальні засади кримінального провадження, а також мої права та свободи у вигляді незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Однак, вказана норма про закриття кримінального провадження застосовуються тільки у випадку, якщо у кримінальному провадженні повно, всебічно та неупереджено проведено досудове розслідування, вичерпано можливості отримання доказів та невстановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, тобто жодній особі не повідомлено про підозру. В той же час у кримінальному провадженні № 0001392, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2019 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, отже вказана норма про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у цьому випадку не може бути застосована. Також ОСОБА_3 вказує на необґрунтованість підозри про вчинення злочину, яка на його думку полягає у відсутності доказів його вини. В той же час слід зазначити, що вина ОСОБА_3 на момент повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України підтверджувалась зібраними у кримінальному провадженні доказами. Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин». Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування». Проте, наведені захисником відомості, як у скарзі, так і в судовому засіданні, не спростовують даних, що ОСОБА_3 не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, необхідних доказів для скасування повідомлення про підозру слідчому судді не надано. Крім того, слід зазначити, що 21.12.2020 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від 06.10.2020 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто підозра, яка оскаржується на даний час змінена та ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, пред`явлена ОСОБА_3 , є обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити. Керуючись ст. 9, 22, 26, 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 06.10.2020 року в кримінальному провадженні №000001392 від 11.09.2019 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали буде проголошений 16.03.2021 року о 13-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1