Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

19 лютого 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до ЄРДР 19.01.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2021 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоске Острозького району Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Визначено розмір застави в розмірі 43780 грн.

Строк дії ухвали встановлено рахувати до 20 березня 2021 року.

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину, а саме те, що він 19 січня 2021 року о 18 год. 00 хв., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом підбору ключа проник всередину квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно а саме: наручний годинник марки «Casio», флеш картку марки «Monsanto», а також золотий ланцюжок та кільце, чим завдав потерпілій майнової шкоди 10 000 грн.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що ОСОБА_6 хворий на тяжку хворобу та не має на меті переховуватися від органів досудового розслідування, суду. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 20 січня 2021 року
ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину.

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказав, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інші кримінальні правопорушення. В обгрунтовання своїх доводів прокурора ОСОБА_9 зазначив наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, покинувши межі країни, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, чи прокурора та суду;

- може незаконно впливати на свідків та потерпілих, а саме, впливати на свідків - безпосередньо учасників затримання, потерпілих та інших свідків, оскільки судом будуть братися до уваги показання, дані лише під час судового розгляду;

- може вчинити інше кримінальні правопорушення, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 29.12.2016 року Здолбунівським районним судом за ч.4 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі (відбув покарання 19.06.2019 року), на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняті та непогашені судимості, вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

- може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки наведені вище факти у своїй сукупності свідчать про це, водночас, перевіряється його причетність до вчинення інших злочинів на території м. Рівне.

В обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні прокурор ОСОБА_5 наголосив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити перебування підозрюваного ОСОБА_6 за місцем проживання, своєчасне з`явлення його до слідчого для проведення слідчих й інших процесуальних дій, а в подальшому - до суду.

Крім того, наголосив, що відсутні підстави вважати про захворювання підозрюваного, які б перешкоджали його утриманню під вартою.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції дані стосовно наявності в ОСОБА_6 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 21 січня 2021 року відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3