ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3190/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2311/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 18.07.2021 року.
Обвинувачений, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду слід скасувати та дослідити матеріали справи, ухвалити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешту. В обгрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що підстава для застосування запобіжного заходу зводиться до тяжкості кримінального правопорушення. В оскаржуваній ухвалі взагалі не зазначено про ризики. Має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні малолітнього сина 2014 року, на якого сплачує аліменти, тому відсутність міцних соціальних зв`язків є надуманою обставиною. Відсутні дані про намір впливу на свідків. На момент продовження строку тримання під вартою в судовому засіданні допитані всі свідки сторони обвинувачення, жоден з них не заявляв про тиск. Працює офіційно на посаді керівника відділу. Не наведено обставин на підтвердження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За кожним викликом з`являвся до слідчого. Служив в Збройних силах України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які просили задовольнити апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Суд першої інстанції встановив, що на даний час наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і такі висновки суду не є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть потерпілої.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Надаючи оцінку настання ризиків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належного дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
З`явлення обвинуваченого за викликами до обрання йому запобіжного заходу не спростовує можливості останнього вчинити дії щодо переховування в подальшому, враховуючи тяжкість покарання, що може загрожувати у випадку визнання обвинуваченого винуватим.

Запобіжний захід було продовжено в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до оскаржуваної ухвали судовий розгляд був призначений на 28 травня 2021 року, що свідчить про те, що на час розгляду клопотання сторони обвинувачення потерпілі та свідки у кримінальному провадженні не були допитані безпосередньо судом. Відповідно до вимог ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Вказане спростовує твердження обвинуваченого про відсутність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Посилання на те, що свідки не заявляли про здійснюваний на них тиск не впливають на висновок суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Згідно ухвали суду обвинувачений раніше притягався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, в тому числі двічі за ст. 130 КУпАП.

Доводи обвинуваченого про те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, має на утриманні малолітнього сина 2014 року, на якого сплачує аліменти, місце роботи, службу в Збройних силах України не мінімізують встановлених ризиків, оскількивстановлені щодо обвинуваченого обставини безумовно вказують про реальну можливість настання вищенаведених ризиків.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку із чим апеляційний суд не встановив підстав для задоволення апеляційних вимог. Ухвала суду є вмотивованою та обгрунтованою.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 травня 2021 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді