Справа № 158/3214/20
Провадження № 1-кп/0158/66/21
УХВАЛА

про визнання доказів недопустимими

22 липня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000578 від 04.09.2020 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Досудовим слідством ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 03 вересня 2020 року близько 07 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц», д.н.з. « НОМЕР_1 », рухаючись по вулиці Київській у м. Ківерці Волинської області, проявив безпечність та неуважність, несвоєчасно вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та в подальшому допустив зіткнення поблизу будинку № 65 із велосипедистом ОСОБА_6 , який рухався із вулиці Літописної в напрямку вулиці Київської. Велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких згодом помер у лікарні.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 п. п. 2.3. б, 12.3 Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю. Вказав, що покази буде давати в кінці судового слідства по даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав суду показання про те, що внаслідок ДТП загинув його батько ОСОБА_6 . Очевидцем ДТП він не був. Збитки йому не відшкодовані. Щодо міри покарання підсудному поклався на розсуд суду, претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав суду показання, що він на момент ДТП перебував поруч на зупинці громадського транспорту, оскільки очікував маршрутку. Автомобіль марки «Мерседес» їхав по вулиці Київській зі сторони світлофора в напрямку ЗОШ № 1, з вулиці Літописної на перехресті перед ним виїхав велосипедист на вулицю Київську, мав намір здійснювати рух в напрямку світлофора, зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху для автомобіля. Зіткнення відбулося на самому перехресті вулиць Київської та Літописної, однак автомобіль зупинився за декілька метрів від перехрестя.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду надала показання про те, що вона їхала пасажиром автомобіля марки «Мерседес» під керуванням ОСОБА_4 , сиділа відразу за водієм, їхали в «Тартак» на роботу. Велосипедист виїхав з вулиці Літописної зненацька, в момент зіткнення вона закрила очі. Потерпілий ОСОБА_10 мав намір їхати по вулиці Київській в напрямку світлофора. При слідчому експерименті за її участю вона підписувала чистий аркуш паперу.

ОСОБА_11 , будучи допитаною в якості свідка в судовому засіданні, суду показала, що вона також була пасажиром автомобіля, нічого не пам`ятає, бо була дуже шокована. Перед зіткненням обвинувачений ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху, де і відбулося зіткнення, оскільки намагався уникнути зіткнення.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду показала, що вона також їхала зі ОСОБА_4 в автомобілі, перед перехрестям вулиць Київської та Літописної побачила чоловіка на велосипеді поблизу автомобіля на зустрічній лівій частині дорожнього покриття, обвинувачений вигукнув «Куди ти їдеш?!». Перед велосипедистом, якого збили, їхав ще один велосипедист, однак він встиг проїхати перед автомобілем. Під час слідчого експерименту брала участь разом зі свідком ОСОБА_9 , підпис на документах ставила на пустих аркушах.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 , який був понятим під час проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , суду показав, що жінки показували та розказували звідки саме та як саме виїхав велосипедист. Вказує, що другий понятий їздив на велосипеді в якості статиста. Він особисто бачив як робили заміри працівники поліції, свідки доповнювали одна одну. На протоколі слідчого експерименту наявні його власноручні підписи, свідки підписували протокол раніше, бо казали, що замерзли, спішили на роботу тощо.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні суду показав, що він також брав участь в слідчому експерименті в якості понятого, обидві жіночки (свідки) були весь час там, однак він не чув про що вони розмовляли. Велосипедистом був інший чоловік. Що написано в протоколі слідчого експерименту йому невідомо, хоча там справді наявні його підписи, однак він закінчив лише 4 класи школи, важко читає друкований текст, писаний взагалі не може прочитати.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду показав, що він в якості слідчого проводив слідчий експеримент за участю двох свідків одночасно, достовірно вносив до протоколу їх покази, відеозапису не проводив, бо вважав це робити недоцільно. Про те, що понятий не вміє читати йому було невідомо, заперечує факт підпису свідками пустих аркушів. Зміст протоколу понятим не оголошували.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту від 18.08.2020 (а.с. 64), проведеного зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_9 встановлено обставини ДТП. Вказали швидкість руху автомобіля обвинуваченого (50 км/год), місце, де знаходився автомобіль обвинуваченого в момент виїзду велосипедиста з другорядної дороги, місце, де відбулося зіткнення та інші деталі ДТП. До протоколу проведення слідчого експерименту додана схема (а.с. 68).

На підставі вихідних даних, отриманих в ході вищезазначеного слідчого експерименту були проведені відповідні експертизи та встановлено винуватість ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Згідно з ч. 7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

В ході судового розгляду встановлено, що свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_9 в судовому засіданні вказали, що будь-яких даних в ході слідчого експерименту не надавали, а підписали чисті аркуші паперу. Зазначене об`єктивно підтверджено тим, що їх підпсии на аркушах протоколу проведення слідчого експерименту містяться на рукописному тексті самого протоколу (а.с. 64 зворот, 65, 65 зворот).

Крім цього, допитані в ході судового засідання в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які були понятими під час вищезазначеної слідчої дії вказали, що були присутніми під час слідчого експерименту, однак будь-яких деталей щодо ходу його проведення, здійснення будь-яких замірів вказати не можуть.

Понятий ОСОБА_13 вказав, що свідки, з якими проводився слідчий експеримент, підписали протокол раніше, бо змерзли. Понятий ОСОБА_14 вказав, що є малограмотний, важко читає друкований текст, писаний взагалі не може прочитати. Протокол слідчого експерименту не читав і йому він не оголошувався.

Сам протокол має виправлення та затирання першонаписаного тексту (а.с. 65 зворот).

Також, на думку суду, проведення слідчого експерименту одночасно із двома свідками, які можливо в своїх першочергових показах суперечили один одному, а в подальшому змінювали їх з врахуванням показів та думки один одного суперечить змісту ч. 3 ст. 240 КПК України де вказано, що до участі в слідчому експерименті може бути залучений підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Згідно з ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Зазначені порушення вимог чинного КПК України, які були допущені під час проведення цієї слідчої дії, є істотним порушенням установленого законом порядку збирання доказів, та являються , на думку суду, безумовною підставою для визнання даного протоколу та отриманих у процесі її проведення фактичних даних недопустимими з підстав, передбачених ст. 87 КПК.

При цьому, необхідно враховувати, що згідно вимог ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону яка їх подає.

Аналогічна позиція Європейського Суду з прав людини викладена у справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium) №2914/98 від 13 січня 2005 року, де в п. 25 зазначено, що в кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування їх належності та допустимості лежав на стороні обвинувачення.

Крім того, згідно правового висновку ВС, зробленого у постановах від 27.02.2019 (справа №753/19835/14-к), від 19.02.2019 (справа №748/649/17), від 05.02.2019 (справа №754/12820/15-к) та від 06.06.2019 (справа №756/13170/14-к) здійснення перевірки доказів на їх допустимість, якщо сторона захисту ставить їх під сумнів, є обов`язком суду. Усі обставини, що наводяться підозрюваним у свій захист, повинні бути ретельно досліджені слідчими органами, прокурором і судом.

Зокрема, у п. 36 постанови від 05.02.2019 ВС зазначив наступне: «Суд виходить із того, що відповідно до статті 94 КПК суд, який розглядає обвинувачення по суті, зобов`язаний оцінити кожен доказ, серед іншого, й з точки зору його допустимості. Якщо сторони ставлять під сумнів, що обставини, за яких доказ було отримано, відповідають вимогам закону, суд зобов`язаний переконатися, чи не порушені правила його допустимості, у тому числі, чи дотримана належна процедура та гарантії, надані учасникам процесу. Законодавець наділяє суд, що встановлює факти, широкими повноваженнями при дослідженні та оцінці доказів, визначаючи у частині 2 ст. 94 КПК, що жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили».

Зазначений правовий висновок Верховного суду про обов`язок суду ретельним чином перевіряти усі доводи сторони захисту про недопустимість певних доказів повністю узгоджується з правовою позицією з цього питання Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи викладене всі наведені доводи, які свідчать про очевидну недопустимість протоколу проведення слідчого експерименту із схемою від 18.09.2020, стороною обвинувачення не спростовані в ході судового слідства, а тому його слід визнати очевидно недопустимим доказом в порядку ч. 2 ст. 89 КПК України та припинити його дослідження в судовому засіданні, оскільки його дослідження було розпочате.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 86, 87, 89 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати очевидно недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 18.09.2020 (а.с. 64-68) із схемою до нього, проведеного зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_9 по кримінальному провадженні № 0000578 від 04.09.2020 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та припинити його дослідження в судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час оскарження вироку суду.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1