Справа № 369/9216/21
Провадження №1-кс/369/1843/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001300 від 03.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.07.2021 року близько о 01 год. 30 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 перебуваючи біля кінцевої зупинки громадського транспорту «Нивки-Бобриця», що за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Бобриця, вул. Лісна, під будинком №5 побачив припаркований автомобіль марки «Opel», моделі «Frontera», червоного кольору з д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_4 , маючи прямий умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до автомобілю, двері якого були незамкнені, сів за кермо та скориставшись ключем від замка запалювання, який знаходився у салоні автомобілю, привів у дію двигун та розпочав рух транспортного засобу, поїхавши вздовж вулиці Лісна, проїжджаючи по якій не впорався з керуванням та з`їхавши з дороги на узбіччі зіткнувся з пеньком.

В подальшому, ОСОБА_4 вийшов з автомобілю та з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку.

Слідчим СВ Бучанського РУП ГУ НП в Київській області 03.07.2021 року відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001300, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

03.07.2021 року в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_4 .

Слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області 03.07.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Баришівка Баришівського району Київської області, українцю, громадянину України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, являються: протокол прийняття заяви від 03.07.2021 року, протокол огляду місця події від 03.07.2021 року, протокол огляду місця події від 03.07.2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 03.07.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 03.07.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 03.07.2021 року, постанова про визнання в справі речових доказів від 03.07.2021, протокол затримання особи і порядку ст. 208 КПК України, повідомлення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 03.07.2021 року та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив відмовити в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення підозрюваного, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, тяжкість якого санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні;

Ризик того, що підозрюваний буде переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний немає на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тобто немає стійких соціальних в`язків.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Оцінюючи вказаний ризики слідчий суддя дійшов наступного висновку, що доводи, на яких ґрунтується вказаний ризик являються лише припущеннями слідчого та прокурора. Слідчому судді не наданого документів та не наведено фактів, які могли б підтвердити вчинення або намір вчинення ОСОБА_4 впливу на жодного свідка або потерпілого. Існування відповідного ризику не може будуватись лише на припущеннях слідчого та прокурора. Таким чином слідчий суддя не вважає вказаний ризик реально існуючим.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягає дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню частково.

Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Бучанського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001300 від 03.07.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, - задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, строком на 58 діб, до 31 серпня 2021 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не відлучатися зі свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 до 07:00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у вказаному провадженні.

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1