Справа № 514/868/20
Провадження № 1-кп/492/28/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Кіяніченко
захисника-адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Арциз Одеської області в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000126, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2013 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2013 року, приблизно о 16 год. 00 хв., громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , який тимчасово мешкав в смт. Тарутине Тарутинського району Одеської області, знаходячись біля проїзної частини автомобільної дороги напрямком смт. Березине - смт. Тарутине, а саме на відстані 200 м на схід від околиці смт. Тарутине Одеської області, при з`ясуванні стосунків з мешканцем смт. Тарутине Одеської області ОСОБА_5 на підґрунті ревнощів до законної дружини останнього, ОСОБА_6 , внаслідок особистих, неприязних взаємовідносин у ОСОБА_4 , несподівано виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , в ході чого ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою знайденої на місці дерев`яної палки, наніс нею декілька ударів по тулубу та один удар у ліву скроневу частину голови ОСОБА_5 , від яких останній отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в лобно-скроневій області зліва, крововиливу в м`які тканини апоневрозтичного шолома, втиснутого перелому луски скроневої кістки з переходом на основу черепа, осередку руйнування речовини мозку ліворуч, крововиливу над і під оболонки мозку, синця лівого передпліччя, синця лівого стегна, від яких ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 год. 55 хв. помер в Тарутинській центральній районній лікарні.
Отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно- мозкової травмі, перелому кісток черепу, крововиливу над і під оболонкою мозку, шлуночки мозку, осередку контузії мозку, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку із завданими ОСОБА_4 тілесними ушкодженнями та по критерію небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні інкримінованого правопорушення (злочину) не визнав, пояснив суду, що 07.03.2013 року до нього зателефонувала ОСОБА_7 та попросила приїхати до неї ввечері, оскільки вона хоче піти від чоловіка ОСОБА_5 та хоче, щоб обвинувачений був присутній під час того, як ОСОБА_8 буде збирати речі. Наступного дня зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що його шукає ОСОБА_5 , вона сказала, що вони знаходяться на околиці смт. Тарутине в бік смт Берзино. Виїшовши з магазину, ОСОБА_4 побачив ОСОБА_9 та попросив підвезти його на околицю смт. Тарутине. Також, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_10 та попросив його, щоб той також приїхав на місце подій. ОСОБА_9 привіз ОСОБА_4 та залишив його, а сам поїхав в невідомому напрямку. Коли ОСОБА_4 приїхав, ОСОБА_6 знаходилася за кермом свого автомобіля, а ОСОБА_5 знаходився за кермом «ЗІЛа». Побачивши ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та почав бігти в сторону ОСОБА_4 з ножом. ОСОБА_4 знайшов на землі палку та почав бити ОСОБА_5 по рукам та по голові. Після чого, ОСОБА_5 став на підніжку автомобіля «ЗІЛ», сів за кермо та поїхав, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на її автомобілі поїхали в бік смт. Тарутине.

Так, потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні дала суду показання про те, що напередодні її брат 07.03.2013 року побачив ОСОБА_4 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , зібрав речі та вирішив розлучатися. 08.03.2013 року вони поїхали за ЗІЛом в смт. Березено, там зустрів дружину. Зі слів ОСОБА_12 їй стало відомо, що удари ОСОБА_5 були нанесені кастетом, а не палкою. Коли ОСОБА_5 приїхав до неї вона допомагала витирати його від крові. В нього на чолі була прорізь приблизно 0,5 мм від удару тупим предметом. Після чого, вона помила його від крові та він ліг на диван. В двері подзвонила ОСОБА_6 , яка була нетвереза, та повідомила що їй потрібен ОСОБА_5 . ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_5 не хоче з нею розмовляти та закрила двері. Пізніше ОСОБА_5 стало погано і вона викликала швидку. В лікарні він перебував 11 діб, в комі. ОСОБА_4 розповів, що він захищався від брата, бо він був з ножом, однак ножа на місці не виявлено. Потім стало відомо що ОСОБА_5 помер, тілесні ушкодження наніс ОСОБА_4 . Їй відомо, що на місці подій були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що навесні 2013 року приблизно в обідній час доби, ОСОБА_14 прийшов до них додому та просив поїхати з ним до смт. Березино забрати ЗІЛ. По дорозі йому телефонувала дружина багато разів, коли ми приїхали в смт. Березино ОСОБА_5 грузив інструмент та речі в ЗІЛ, приблизно через 20 хв. приїхала ОСОБА_6 , вони розмовляли про що я не чув, оскільки з машини не виходив. Повертаючись додому, на підйомі на смт. Березино на горі нас обігнала ОСОБА_6 , та зупинилася попереду, ОСОБА_5 розмовляв з ОСОБА_6 . Після чого, вони поїхали, ОСОБА_6 їхала попереду, ОСОБА_5 позаду. Вони поїхали швидко, а свідок ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 поїхали додому, оскільки подумали, що ОСОБА_5 , однак приїхавши додому, дружина ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_5 не приїжджав. Приблизно через годину приїхав ОСОБА_5 весь в крові, дружина помила і він ліг спати та коли його почали будити він не прокидався, після чого викликали швидку, яка забрала ОСОБА_5 до лікарні.

Також, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що вона доводилася дружиною ОСОБА_5 та вона чула, коли ОСОБА_5 сварився по телефону з ОСОБА_4 , погрожував його зарізати. 08.03.2013 року сказав ОСОБА_4 під`їхати до кладовища смт. Березино в бік смт. Тарутине. ОСОБА_5 на автомобілі ЗІЛ поїхав туди, а вона поїхала на своєму автомобілі «ВАЗ 21099» за ОСОБА_5 . Після цього під`їхав ОСОБА_4 з ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Приїхавши на місце подій, ОСОБА_6 побігла в сторону ЗІЛа, в якому був ОСОБА_5 . Коли вона підбігла до автомобіля, ОСОБА_5 відкривав ЗІЛ та в нього в правій руці був кухонний ніж з синьою ручкою і він став на підніжку ЗІЛа, позаду біг ОСОБА_4 . Після цього, ОСОБА_4 взяв палку і почав наносити удар, в той час ОСОБА_6 стояла обличчям до ОСОБА_4 та відштовхувала його. ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_5 , після цього підійшов ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які спостерігали за всім. ОСОБА_5 закрив двері НОМЕР_1 та поїхав, після цього ОСОБА_4 розлютився, взяв ОСОБА_6 за руку, сів за руль автомобіля «ВАЗ 21099» та вони поїхали шукати ОСОБА_5 . ОСОБА_4 залишив її біля магазину, а сам поїхав шукати ОСОБА_5 . Вранці приблизно об 11 год. їй стало відомо, що ОСОБА_5 в комі, про що вона повідомила ОСОБА_4 та поїхала до лікарні.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що навесні рік він не пам`ятає, в післяобідній час він з батьком ОСОБА_13 поїхали в смт. Березино з ОСОБА_5 забрати машину останнього. Як тільки ми приїхали, за ними під`їхала ОСОБА_6 , яка підбігла до ОСОБА_5 та почала бити його, шарпати. Після чого, ОСОБА_5 сів в машину та поїхав. ОСОБА_16 разом з батьком ОСОБА_13 поїхали першими, ОСОБА_5 їхав за ними. При виїзді в смт. Березино, їх обігнав ОСОБА_5 , потім ОСОБА_6 , а ОСОБА_15 разом з ОСОБА_13 поїхали додому. Пізніше приїхав ОСОБА_5 в якого була травма, ОСОБА_11 допомогла йому обробити рану та попрала його речі. Крім того, ОСОБА_15 повідомив суду, що йому відомо, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були погані відносини.

Свідок ОСОБА_9 дав суду показання про те, що приблизно до обіду ОСОБА_4 попросив його відвести за смт. Тарутине в сторону смт. Березино. Вони поїхали в тому напрямку та зупинилися на повороті, де стояла вантажна машина, в метрах 50-60 від ОСОБА_9 стояла легкова машина. ОСОБА_4 вийшов з машини, а ОСОБА_9 увімкнув лівий поворот, розвернув автомобіль та поїхав вниз, через 15-20 секунд, його обігнав вантажний автомобіль на великій швидкості за кермом якого був ОСОБА_5 та легковий автомобіль за кермом якого була дівчина поруч сидів ОСОБА_4 . ОСОБА_9 також повідомив, що на місці подій він бачив лише водія вантажного автомобіля та дівчину в легковому автомобілі. Що саме відбувалося на місці події йому не відомо. Через деякий час його викликали в поліцію.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що він працював начальником розшуку та навесні 2013 року йому зі слів ОСОБА_4 стало відомо, що в нього виник конфлікт з ОСОБА_5 через стосунки обвинуваченого з дружиною ОСОБА_5 . Вони розбиралися, після чого ОСОБА_5 потрапив до лікарні. Коли у відділі міліції отримали повідомлення про те, що до лікарні потрапив ОСОБА_5 із струсом мозку, тоді він зустрівся біля відділу міліції з ОСОБА_4 , після чого приїхала група СОГ та вони поїхали до лікарні. На той час ОСОБА_5 вже був у лікарні. Йому відомо, що конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник на ґрунті ревнощів. Зі слів ОСОБА_4 йому стало відомо, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відбулася бійка, в ході якої останній палкою вдарив ОСОБА_5 .

Під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 08.03.2013 року, приблизно в обідній час доби ОСОБА_4 подзвонив йому та повідомив, що ОСОБА_4 покликали на розмову за селищем з приводу особистих відносин. ОСОБА_10 викликав таксі та під`їхав на місце подій, в цей час від`їжджав автомобіль ОСОБА_9 «Фольксваген Таурег». ОСОБА_4 стояв, із ЗІЛа вийшов ОСОБА_5 , який тримав в правій руці темно сірий чи синій ніж, лезо розміром 15-20 см. побачивши ніж ОСОБА_10 сказав ОСОБА_4 , щоб той відійшов від ОСОБА_5 , так як в нього ніж. ОСОБА_4 відійшов, взяв палку з узбіччя. ОСОБА_5 пішов на ОСОБА_4 з ножом, а ОСОБА_17 відбивав палкою ніж і бив ОСОБА_5 по лівій руці 3 рази. В цей час з машини вибігла ОСОБА_6 . Голова у ОСОБА_5 була ціла з однієї сторони, з іншої свідок не бачив. Зі слів ОСОБА_4 йому стало відомо, що ОСОБА_5 неодноразово йому телефонував та погрожував. ОСОБА_6 та померлий впали на землю, та він з ОСОБА_4 покинули місце подій. ОСОБА_5 поїхав на ЗИЛі в напрямку селища. Після чого, з ОСОБА_4 вони поїхали в центр до магазину. ОСОБА_5 був нетверезий. ОСОБА_18 був тверезий.

Під час одночасного допиту в суді свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 повідомили, що ОСОБА_5 був тверезим, однак ОСОБА_6 повідомила, що померлий був у стані алкогольного сп`яніння.

Суд відхиляє показання потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 в частині обставин конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які стали відомі їм з пояснень третіх осіб, вказані свідки очевидцями самого конфлікту не були. Показання потерпілої ОСОБА_11 щодо перебування на місці подій свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 нічим не підтверджуються та спростовуються показаннями зазначених свідків, які підтвердили, що вони не були присутні під час конфлікту та нічого не бачили.
Покази потерпілої ОСОБА_11 та свідків, які не були очевидцями події ( ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ) вказують лише на певні обставини після конфлікту, тому не можуть бути належними доказами відносно підтвердження чи спростування обставин самого конфлікту.
Суд критично оцінює та не бере до уваги як докази показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які були очевидцями подій та пояснили, що у ОСОБА_5 в руках був ніж, від якого за допомогою дерев`яної палиці оборонявся обвинувачений ОСОБА_4 , оскільки їх покази об`єктивно суперечать іншим зібраним у справі доказами.
Крім того, суд не приймає до уваги свідчення ОСОБА_6 в частині того, що на місці подій також був присутній свідок ОСОБА_9 , який разом з ОСОБА_10 спостерігали зі сторони, оскільки ці показання спростовуються показаннями інших свідків, зокрема показами самого свідка ОСОБА_9 , який дав суду показання про те, що він привіз ОСОБА_4 та поїхав, та показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що коли він приїхав на місце подій, ОСОБА_9 вже від`їжджав, що свідчить про те, що ОСОБА_9 був відсутній на місці подій та не бачив, що відбувалося між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .
Також, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 щодо наявності в руках ОСОБА_5 ножа суд розцінює, як такі, що не відповідають дійсності і надані ним з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Обставини кримінального правопорушення дають суду підстави вважати, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 були спрямовані не на оборону, а на умисне спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які називають себе безпосередніми очевидцями події, з обох сторін в цілому повторюють позиції обвинуваченого в цілому та є аналогічними.
На переконання суду, зробити достовірний висновок щодо обставин наявності чи відсутності факту побиття ОСОБА_5 лише з показів учасників конфлікту та/або свідків неможливо. Обвинувачений та потерпіла є зацікавленими сторонами, тому покладатися виключно на їх покази недоцільно. Протилежні за змістом покази кількох свідків зі сторони обвинувачення і свідка зі сторони захисту в комплексі також не дають можливості зробити достеменні висновки про конкретні обставини конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Показання свідків, надані в судовому засіданні, не тільки не узгоджуються між собою, але й суперечать іншим доказам у справі.
Разом з тим, покази обвинуваченого ОСОБА_4 щодо суттєвої обставини кримінального провадження, а саме нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , від яких останній помер підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , які були очевидцями подій.
Таким чином, оцінюючи показання свідків та потерпілої, що були отримані в порядку передбаченому КПК України, шляхом безпосереднього допиту в судовому засіданні під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд враховує, що хоча деякі свідки та потерпіла не були очевидцями подій, проте їх покази стосуються перебігу подій які відбулися після, тому суд вважає їх належними та допустимими доказами і приймає ці показання як такі, що прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність інших обставин, які мають значення для цього кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. При цьому, їх покази беруться до уваги в частині нанесення обвинуваченим ОСОБА_4 дерев`яною палицею тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та їх наявності після повернення ОСОБА_5 додому, проте в тій частині що стосується наявності в руках ОСОБА_5 ножа, покази є неконкретними, неповними, непереконливими, не логічними, суперечливими та не узгоджуються між собою, тому відхиляються судом.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, той факт, що обвинувачений умисно та цілеспрямовано завдав ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть, підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
1. Витягом з кримінального провадження № 0000126 від 09.03.2013 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України, згідно якого 08.03.2013 року, біля 15:50 год. громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 домовився з мешканцем смт. Тарутине ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про зустріч біля цвинтаря смт. Тарутине, який розташований відстані біля 200 м. на схід від смт. Тарутине Одеської області для з`ясування стосунків щодо гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є законною дружиною ОСОБА_5 08.03.2013 року, біля 16:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля проїзної частини автомобільної дороги смт. Березине - смт. Тарутине Одеської області, розташована на відстані біля 200 м на схід від смт. Тарутине Одеської області, в ході бесіди з ОСОБА_5 , виявив, що останній біжить в його бік, тримаючи у правій руці ножика, зі словами погрози. ОСОБА_4 , сприйнявши складену обстановку за реальну погрозу життю та здоров`ю, за допомогою знайденої на місці палки довжиною до 1 м, наніс кілька ударів по тулубу та один удар в ліву вісочну частину голови ОСОБА_5 , від яких останній отримав тілесні пошкодження у вигляді перелому лівої вісочної кістки, відкритої черепно-мозкової травми.
2. Витягами з кримінального провадження № 0000126 від 09.03.2013 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, згідно якого 08.03.2013 року, біля 16:00 год. громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходячись біля цвинтаря смт. Тарутине, який розташований відстані біля 200 м на схід від смт. Тарутине Одеської області, но ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи навмисно, за допомогою знайденої на місці палки довжиною до 1 м, наніс декілька ударів по тулубу та один удар в ліву вісочну частину мешканцю смт. Тарутине ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від яких останній отримав тілесні пошкодження: перелом лівої вісочної кістки, відкритої черепно-мозкової травми, від яких ІНФОРМАЦІЯ_6 помер в Тарутинської ЦРЛ.

3. Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 08.03.2013 року, зареєстрованого в ЖЄО за № 416, з якого вбачається, що 08.03.2013 року, о 22 год. 40 хв. надійшло повідомлення чергового фельдшера Тарутинської ЦРЛ ОСОБА_19 , що о 22 год. 35 хв. до приймального покою доставлений мешканець АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ та струсу головного мозку.
4. Протоколом огляду місця події від 09.03.2013 року, який розпочато о 02 год. 10 хв. та закінчено о 02 год. 40 хв. в присутності двох понятих та за участю ОСОБА_4 , оглядом встановлено, що оглядається ділянка місцевості, розташована на відстані 46 м на захід від дорожнього знаку з написом «Тарутино» (напис перекреслений по діагоналі червоною лінією), а саме південне узбіччя автодороги, розташованої у східній частині смт. Тарутине Одеської області, при виїзді з АДРЕСА_3 в сторону АДРЕСА_4 . Оглянута ділянка є ґрунтовою. На відстані 2 м на південь від південного краю автодороги сполученням АДРЕСА_4 та 46 м на захід від дорожнього знаку з вказівкою найменування населеного пункту «Тарутине», а також 8 м на захід від дорожнього знаку «Напрям повороту», який означає рух в праву сторону, на ґрунті виявлено відрізок дерев`яний у вигляді бумерангу, діаметром приблизно 10 см, довжиною приблизно 60 см, на якому будь-яких слідів у вигляді плям бурого кольору не виявлено. На ґрунті оглянутої ділянки місцевості будь-яких слідів взуття людини, належних та ідентифікації не виявлено. Слідів у вигляді плям бурого кольору також не виявлено. Під час огляду виявлено та вилучено відрізок деревини у вигляді бумерангу діаметром приблизно 10 см, довжиною 60 см.
5. Постановою слідчого від 09.03.2013 року, якою дерев`яну палку визнано речовим доказом.
6. Протоколом огляду місця події від 14.03.2013 року, проведеного на підставі письмової заяви ОСОБА_13 за її участю та в присутності двох понятих, відповідно до якого проведено огляд автомобіля марки «ЗІЛ-130», ножа чи інших предметів схожих на ніж не виявлено.
7. Рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 20.03.2013 року, зареєстрованого в ЖЄО за № 503, згідно якого 20.03.2013 року, о 09 год. 50 хв. надійшло повідомлення анестезіолога Тарутинської ЦРЛ ОСОБА_20 , що ІНФОРМАЦІЯ_7 о 18 год. 55 хв. у реанімаційному відділенні Тарутинської ЦРЛ помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_3 .
8. Протоколом огляду трупа від 20.03.2013 року, проведеного у присутності двох понятих, з фотоілюстраціями, в ході огляду труп опізнаний як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Положення трупа лежачи на спині, обличчям до верх, головою на північ ногами на південь. Права рука та ліва рука прямі, розташовані уздовж тулуба. Права нога та ліва нога прямі, розташовані паралельно одна одній. На голові темне волосся, з лівої сторони у скроневій частині голови наявні ушкодження у вигляді рани розміром 0,4 см х 1 см у вигляді неправильної овальної форми. Труп ОСОБА_5 вилучений та направлений для проведення судово-медичної експертизи.
9. Висновком експерта № 48 від 18.04.2013 року, на підставі постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 20.03.2013 року, згідно якого на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_5 , 1983 року народження причиною смерті ОСОБА_5 є відкрита, поєднана черепно-мозкова травма та розвинувся набряк-втискання головного мозку, що стало безпосередньо причиною смерті, на що вказує: рана та гематома в лобно-скроневій частині зліва; втиснутий перелом луска скроневої кістки зліва з переходом на основу черепа; осередку руйнування кори мозку по базальній поверхні зліва; крововилив твердої мозкової оболонки в проекції перелому; осередковий крововилив в речовині великих півкуль та стовбуру мозку; крововилив у шлуночки мозку; сгладженність звилин та борозд мозку. Згідно з медичною документацією, смерть ОСОБА_5 настала ІНФОРМАЦІЯ_7 о 18 год. 55 хв.

Під час розтину трупа та згідно з даними медичної документації, у ОСОБА_5 виявлені наступні тілесні ушкодження: рани в лобно-скроневій області зліва; крововилив в м`які тканини апоневрозтичного шолома; втиснутого перелому луски скроневої кістки з переходом на основу черепа; осередок руйнування речовини мозку ліворуч; крововилив над і під оболонки мозку, шлуночки мозку; синець лівого передпліччя; синця лівого стегна.
Наявні тілесні ушкодженні могли бути спричиненні в результаті дії тупого предмета, можливо при механізмі зазначеному у постанові, тобто в результаті дії палиці, тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли бути спричиненні незадовго до того, як потрапив до стаціонару, тому могли бути спричиненні в указаний в постанові строк, тобто 08.03.2013 року та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток черепу, крововиливу над і під оболонкою мозку, шлуночки мозку, осередку контузії мозку, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого.
10. Актом судово-медичного дослідження № 991/45 від 04.04.2013 року відповідно до якого субдоральний крововилив, осередковий крововилив у фрагментах оболонок великих півкуль, осередковий крововилив в субкортикальних та кортикальних відділеннях великих півкуль та стволової частини, з нерівномірно вираженою перифокальною макрофагольно-клітковою реакцією та ознаками проліферації. Виражений набряк головного мозку. Нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів. Осередки набряку, гострої емфіземи, дрібні фокуси дистелектаза, легкі геморагії в легких. Дрібноосередкова гнійна пневмонія. Зерниста дистрофія нирок, печінки, міокарда.
11. Висновком експерта № 7/48 від 26.06.2020 року, з якого вбачається, що враховуючи масивність, тяжкість тілесних ушкоджень наявних у ОСОБА_5 (втиснутий перелом луски скроневої кістки; з переходом на основу черепа з утворенням уламку; пошкодження речовини мозку по базальній поверхні в проекції середньої черепної ямки на площі 6x4 см, на глибину до 0,7 см; рясного крововиливу під і над тверду мозкову оболонку; субдуральний крововилив, осередкове субарахноїдальний крововилив у фрагментах оболонок великих півкуль, осередковий крововилив в субкортикальних та кортикальних відділах великих півкуль та стовбурової частини (гістологічно), можна припустити, що малоймовірно було врятувати життя постраждалого ОСОБА_5 навіть при безпосередньому зверненні за медичною допомогою до лікувального закладу одразу після отримання тілесних ушкоджень і надання своєчасної належної медичної допомоги.
12. Протоколом огляду місця події від 04.04.2013 року та додатком план-схемою, в присутності двох понятих, оглянута території, розташована на відстані біля 200 м на схід від смт. Тарутине Одеської області, з метою виявлення ножа. В ході огляду зазначеної території будь-якого ножа чи предмету, ззовні схожого на ніж не виявлено.
13. Постановою про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 16.05.2013 року, з якої вбачається, що дії ОСОБА_4 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 124 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.
Таким чином, незважаючи на захисну позицію обвинуваченого та висунуту ним версію подій, його винуватість у заподіянні ОСОБА_5 за викладених вище обставин умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть останнього, безспірно поза межами всіляких сумнівів підтверджується усією сукупністю ретельно та з винятковою деталізацією досліджених у судовому засіданні вищезазначених доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а у своєму взаємозв`язку є достатніми для постановлення обвинувального вироку суду.
Крім того, в судовому засіданні було оглянуто речовий доказ дерев`яну палицю, яка була вилучена по даному кримінальному провадженню, що підтверджується наявною на ній біркою та встановлено, що вказаною дерев`яною палицею обвинувачений ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_5 . Вказану обставину підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_4 під час огляду речового доказу.
Відповідно до ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Судом ретельно перевірялась версія захисту про те, що у ОСОБА_4 не було умислу на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, оскільки останній діяв з метою самозахисту. Однак, суд визнає її безпідставною та такою, що суперечить встановленим фактичним обставинам та наявними у справі доказам.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього підстави. Така підстава, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України характеризується двома елементами: вчинення особою суспільно-небезпечного посягання та необхідністю його негайного відвернення або припинення.
Перший елемент підстави необхідної оборони - це наявність суспільно небезпечного посягання. При цьому об`єктом суспільно небезпечного посягання можуть бути також охоронювані законом права та інтереси іншої особи, тобто особи, яка хоча і була піддана посяганню, але сама їх не захищає і на захист стала інша особа. Істотною характеристикою суспільно небезпечного посягання є його наявність, тобто тривалість у часі, протягом якого тільки і можлива необхідна оборона.
Другий елемент, що характеризує підставу необхідної оборони, - це наявність у того, хто захищається, потреби в негайному відверненні чи припиненні наявного суспільна небезпечного посягання.
Існування підстави для необхідної оборони свідчить про те, що особа перебуває у стані необхідної оборони, тобто у неї виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом завдання шкоди тому, хто посягає. Таке право існує у особи лише протягом часу, коли вона перебуває в стані необхідної оборони. У разі, якщо такий стан закінчився, то право на необхідну оборону припиняється. Якщо не зважаючи на це, особа все ж таки заподіює шкоду особі, що здійснювала суспільно небезпечне посягання, то вона підлягає кримінальній відповідальності за заподіяну шкоду на загальних підставах.
Під час судового розгляду не знайшло підтвердження наявність в діях ОСОБА_5 акту суспільно небезпечного посягання на життя обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки це суперечить встановленим фактичним обставинам, спростовується показаннями свідків та висновками експертиз, які у своїй сукупності дають підстави стверджувати, що ОСОБА_5 не посягав будь-яким способом на ОСОБА_4 .
Суд вважає, що в діях ОСОБА_21 відсутній склад необхідної оборони, оскільки локалізація та тяжкість нанесених тілесних ушкоджень у потерпілого (травма голови у вигляді втиснутого перелому луски скроневої кістки з переходом на основу черепа з утворенням уламку, пошкодження речовини мозку по базальній поверхні в проекції середньої черепної ямки, рясного крововиливу під і над тверду мозкову оболонку, субдуральний крововилив, осередкове субарахноїдальний крововилив у фрагментах оболонок великих півкуль, осередковий крововилив в субкортикальних та кортикальних відділах великих півкуль та стовбурової частини (гістологічно)), механізм їх спричинення, кількість нанесених ударів, знаряддя злочину (дерев`яна палка) свідчать про те, що в діях ОСОБА_4 має місце умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, яке спричинило смерть потерпілого ОСОБА_5 .
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого в частині завдання ударів по руці та голові потерпілого ОСОБА_5 , співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_4 , а також з показаннями потерпілої та свідків, та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вказані показання обвинуваченого є способом захисту останнього від висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та намаганням ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене. Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 є належними, достатніми та допустимими, оскільки прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому законодавством.
Оцінюючі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до тяжких злочинів; на обліку в наркологічному кабінеті, а також на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті не перебуває; не судимий; перебував у розшуку, позитивно характеризується за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини справи, давши їм оцінку, беручи до уваги тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, особу обвинуваченого, невизнання ним вини протягом усього судового розгляду, суд прийшов до висновку, що виправлення та виховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 дії ст. 69 КК України суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Термін відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Суд вирішує питання про долю речових доказів у справі згідно ч. 9 ст. 100 КПК України, дерев`яну палку, яка упакована у полімерний пакет знищити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 369-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на вісім років.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 червня 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2020 року по 24 березня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Речовий доказ - дерев`яну палку, яка упакована у полімерний пакет знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1