печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи, відносно якої вирішується питання про видачу на запит іноземної держави, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

особи, відносно якої вирішується питання про видачу на запит іноземної держави, Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянки Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 17.04.2017 о 08 год. 30 хв. працівниками Окремого контрольно- пропускного пункту «Киі?в» Державноі? прикордонноі? служби Украі?ни затримано громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 ?лівну ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшоі? екстрадиціі? до Росіи?ськоі? Федераціі? для притягнення до кримінальноі? відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2017 щодо ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні тимчасового арешту.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генеральною прокуратурою України, відповідно до ст. 587 КПК України, доручено прокуратурі Київської області.

Запит іноземної сторони та інші документи щодо ОСОБА_7 оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом 1977 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, якими врегульовані відносини між Україною та Російською Федерацією у питаннях екстрадиції.

Відповідно до наданих іноземною стороною документів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною.

Так, перебуваючи на території Сирійської Арабської Республіки (САР) ОСОБА_7 розділяючи релігійну ідеологію екстремістського характеру, навмисне, протиставляла себе загальноприйнятим нормам моралі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно вступила і взяла участь в збройному формуванні, яке структурно входить до складу міжнародної терористичної організації Ісламська держава.

Основними цілями та задачами даної терористичної організації, до складу якої добровільно вступила та прийняла участь в ній ОСОБА_7 , є вчинення на території САР дій, направлених на незаконний оборот вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв і вибухових речовин і вчинення з їх допомогою злочинів проти військовослужбовців і представників влади САР.

Відповідно до постанови про притягнення в якості обвинуваченого від 20.04.2016 винесеноі? старшим слідчим слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_9 громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто в якості обвинуваченоі? та пред`явлено і?и? обвинувачення в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною.

Відповідно до постанови судді Черкеського міського суду Карачаєво- Черкеськоі? Республіки від 19.05.2016 громадянці Росіи?ськоі? Федераціі? Каракотовіи? ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжнии? захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці з моменту і?і? екстрадиціі? на територію Росіи?ськоі? Федераціі? або з моменту затримання на територіі? Росіи?ськоі? Федераціі?.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Управління ФСБ Росіі? по Карачаєво-Черкесськіи? Республіці ОСОБА_9 від 20.04.2016 громадянку Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

Постановою оперуповноваженого відділу управління ФСБ Росії по КЧР в м. Усть-Джегуте від 13.05.2016 ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», тероризм є суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних цілей. Терористичний акт це злочинне діяння у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України. У разі, коли терористична діяльність супроводжується вчиненням злочинів, передбачених статтями 112, 147, 258-260, 443, 444, а також іншими статтями Кримінального кодексу України, відповідальність за їх вчинення настає відповідно до Кримінального кодексу України.

Терористична діяльність охоплює планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму, фінансування та інше сприяння тероризму.

Так встановлено, що відповідно до Резолюції Ради Безпеки ООН 1267 (1999) «Ісламська держава Іраку та Леванту» (далі ІДІЛ) є групою, яка відокремилась від міжнародної терористичної організації «Аль-Каїда» та під номером QE.J.115.04 включена до переліку терористичних організацій, діяльність яких заборонена, який формується Комітетом Ради Безпеки ООН.

29.06.2014 ІДІЛ була перейменована на «Ісламську Державу» (далі «ІД»).

Відповідно до Резолюцій Ради Безпеки ООН 2170 (2014), 2178 (2014), 2199 (2015) діяльність «ІД» пов`язана із вчиненням численних злочинних терористичних актів, спрямованих на вбивство цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних, релігійних об`єктів та підрив світової стабільності, призводить до нищівного гуманітарного впливу на цивільне населення, вимушеного переселення мільйонів людей та провокування міжрелігійної напруженості, вчинення злочинів проти людяності та міжнародного правопорядку, тощо.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 622 Про затвердження Порядку формування переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, організація «Ісламська держава Іраку та Леванту» (далі ІДІЛ) під номером (С1): 154 із назвою (С6): Islamic State in Iraq and the Levant (Ісламська держава Іраку та Леванту); Тип імені (С10): РЕ; Категорія (С11) якість (С12): 1; внесена до Переліку осіб, пов`язаних із здійсненням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції.

Згідно з Резолюціями ради Безпеки ООН 1267 (1999), 1373 (2001), 1483 (2003), 1546 (2204), 2056 (2012), 2071 (2012), 2085 (2012), 2100 (2013), 2139 (2014), 2170 (2014), 2195 (2014), 2199 (2015), 2249 (2015), 2253 (2015), 2322 (2016), 2347 (2017), заявою ФАТФ про протидію фінансування ІДІЛ (FATF Action on the terrorist group ISIL) від 24 жовтня 2014 року, Резолюцією Парламентської асамблеї Ради Європи № 2027 від 2015 року, та інших рішень міжнародних організацій, членом яких є Україна, організація «Ісламська Держава Іраку та Леванту» (ІДІЛ, відома також як «ДАІШ»), вважається терористичною організацією, яка на території різних держав систематично вчиняє терористичні акти, спрямовані на загибель ні в чому невинних цивільних осіб та інших жертв, знищення майна, а також культурних та релігійних об`єктів, здійснює захоплення заручників, торгівлю людьми, викрадення жінок та дітей, експлуатацію та сплюндрування, включаючи зґвалтування, сексуальне насилля, навернення у рабство, а також вчиняє інші злочини проти людяності та міжнародного правопорядку тощо.

Таким чином, ОСОБА_7 розшукується за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а саме участь в діяльності організаціі?, яка у відповідності до законодавства Росіи?ськоі? Федераціі? визнана терористичною, що в порівнянні з законодавством Украі?ни про кримінальну відповідальність, відповідає ст. 258-3 КК Украі?ни (створення терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?, керівництво такою групою чи організацією або участь у ніи?, а так само матеріальне, організаціи?не чи інше сприяння створенню або діяльності терористичноі? групи чи терористичноі? організаціі?), передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше 1 року та відповідно є екстрадиційним злочином.

Строк давності притягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення нею злочинного діяння відповідно ст. 49 КК України не закінчився.

Запити інших держав про видачу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надходили.

За інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою з питань набуття громадянства України в установленому порядку не зверталася.

Водночас установлено, що ОСОБА_7 25.05.2017 звернулась до ГУ ДМС України в м. Києві із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду зазначеної заяви, наказом ГУ ДМС України в м. Києві від 14.06.2017 № 256 ОСОБА_7 відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_7 оскаржила до ДМС України. За результатами розгляду її скарги, на підставі наказу ГУ ДМС України в м. Києві від 27.10.2017, документи повторно взято в оформлення. Рішенням ДМС України від 23.05.2018 № 169-18 ОСОБА_7 відмовлено у визнанні біженцем або особою, що потребує додаткового захисту. Дане рішення ОСОБА_7 оскаржила до Окружного адміністративного суду м. Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 в задоволені позову ОСОБА_7 відмовлено повністю. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 залишено без задоволення. Ухвалою Касаційного адміністративного суду Верховного суду України від 23.07.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.02.2020 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020.

З метою прийняття законного та обґрунтованого рішення за запитом іноземної сторони, прокуратурою області скеровані запити для встановлення факту можливої участі ОСОБА_7 у складі добровольчих батальйонів, які брали участь у проведенні операції Об`єднаних сил на сході України, чи є вона волонтером на сході України. Відповідно до отриманої інформації, відомості щодо участі ОСОБА_7 у складі добровольчих батальйонів відсутні, інформації про її волонтерську діяльність також немає, військову службу в складі Збройних Сил України не проходила та не проходить.

На території України зазначена особа не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась.

За таких обставин, екстрадиційна перевірка 20.08.2020 прокуратурою області закінчена, матеріали разом з висновком скеровані до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення в порядку ст. 590 КПК України.

Листом Офісу Генерального прокурора від 27.10.2020 Київській обласній прокуратурі доручено подальше проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 ..

Відповідно до інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 08.09.2020 повторно зверталася до ЦМУ ДМС із заявою про надання їй статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту. Наказом ЦМУ ДМС у від 08.09.2020 № 316 відмовлено у прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення ОСОБА_7 оскаржила до ДМС України. Рішенням ДМС України від 20.11.2020 скаргу ОСОБА_7 відхилено.

Вказане рішення ОСОБА_7 оскаржено в судовому порядку. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2021 відкрито провадження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2020 щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до 16.11.2020.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.11.2020, 11.01.2021 та 09.03.2021 ОСОБА_7 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання до 06.05.2021.

На даний час, необхідність у застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_7 для забезпечення видачі останньої на запит іноземної держави, не відпала.

Оскільки, екстрадиційна перевірка 20.08.2020 прокуратурою області закінчена, матеріали разом з висновком скеровані до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення, рішення не прийнято, прокурор вважає необхідним продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання.

Особа, щодо якої вирішується клопотання, - ОСОБА_7 та її захисник заперечили щодо задоволення вказаного клопотання, зазначили, що прокурором не доведені наявність ризиків передбачених ст. 585 КПК України, просили відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, громадянку ОСОБА_7 та її захисника, вивчивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2017 щодо ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні тимчасового арешту.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2017 щодо ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні тимчасового арешту.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянки Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Враховуючи конкретні обставини справи, відомості, передбачені ч. 2 ст. 585 КПК України, те, що матеріали разом з висновком скеровані до Офісу Генерального прокурора для прийняття рішення, рішення не прийнято, слідчий суддя вважає наявними обставини щодо застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 строком до 6 липня 2021 року або до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію).

Керуючись ст. 177-179, 193, 194, 309, 585 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно особи, відносно якої вирішується питання про видачу на запит іноземної держави, ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до громадянки Росіи?ськоі? Федераціі? ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, строком на два місяці, тобто до 6 липня 2021 року та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-повідомляти прокурора про місце свого проживання, про його зміну та зміну засобів зв`язку;

-прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді;

-здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про її видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Роз`яснити, що у разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1