Провадження № 11-кп/4820/434/21
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001126 від 18 березня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року,
в с т а н о в и л а:
Цим вироком
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одруженого, раніше судимого:
- 04 листопада 2010 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців;
- 11 вересня 2015 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 06 червня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 28 травня 2020 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
До вступу вироку в законну силу обрано засудженому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло, в період часу з 22 год 00 хв до 07 год 30 хв, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду, та покладено на нього процесуальні обов`язки: - прибувати до суду за першою вимогою; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 7 100 грн. (сім тисяч сто) грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

За вироком суду, 17 березня 2020 близько 21 год 00 хв, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік входу до продуктового ринку «Ранковий», що по вул. Кам`янецькій, 84, у м. Хмельницькому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, шляхом обману, під приводом можливого здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «ОРРО» моделі А9, синього кольору, що належав потерпілому ОСОБА_10 .

Після того, як ОСОБА_9 отримав вищевказаний мобільний телефон, ігноруючи при цьому вимоги потерпілого щодо повернення належного йому телефону, з корисливих мотивів, відкрито, умисно, повторно, викрав мобільний телефон марки «ОРРО» моделі А9, синього кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 7000 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить на рахунку якого перебували грошові кошти у сумі 100 грн., після чого втік з місця події у невідомому напрямку.

В подальшому, ОСОБА_9 17.03.2020 о 21 год. 55 хв., на документи ОСОБА_11 , якій не було відомо походження зазначеного майна, здав викрадений мобільний телефон до ломбарду ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 107, за договором фінансової позики, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби.

Вказаними умисними діями ОСОБА_9 завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 7 100 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просив змінити вирок Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2021 року та відповідно до ч.1 ст.75 КК України прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Уважав, що призначене йому покарання є надто суворим, а вирок суду несправедливим, ухваленим із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого через суворість призначеного покарання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_6 в заперечення апеляційної скарги; думку представника потерпілого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_12 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.
Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України в межах поданої захисником в інтересах обвинуваченого апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про необхідність призначення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Усталена судова практика визначає порядок застосування ст.75 КК України таким чином, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК України.

Слідуючи вищенаведеним положенням Закону, місцевий суд обґрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України, оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_9 злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав свою вину, що є обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом першої інстанції не встановлено.

Суд першої інстанції також урахував, що ОСОБА_9 раніше судимий, вчинив злочин через п`ять днів після звільнення з місць позбавлення волі, після чого знову вчинив злочин проти власності, за який вже відбув покарання у виді арешту, на шлях виправлення не став. З урахованням характеру діяння і способу його вчинення, суспільної небезпеки скоєного злочину, суд прийшов до переконливого висновку, що виправлення останнього та запобігання вчинення ним нових правопорушень можливе лише за умови ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 такими, що на увагу не заслуговують.

Підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_9 та пом`якшення йому покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2021 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4