Справа № 136/604/18
провадження №1-кп/136/115/18
УХВАЛА
іменем України

"23" липня 2021 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 23.06.2016, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, депутата Липовецької районної ради Вінницької області, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.206 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, працюючого агрономом ФГ "Скала", раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.206 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих- адвоката ОСОБА_9
з боку захисту
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:
Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_11 , клопотання якого підтримали обвинувачені, просив визнати недопустимими флеш- карту (т. 2 а.с. 56) та інші похідні від неї докази, які містяться в т.2 на а.с. 44, 46, 48, 50-54, 55, вказуючи на те, що вони стороною обвинувачення отримані в непроцесуальний спосіб.

Вислухавши думку прокурора, потерпілих, їх представника, які заперечили, щодо задоволення вказаного клопотання, судом встановлено.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Закон передбачає процесуальну можливість і способи збирання доказів, зокрема вони можуть бути зібрані стороною обвинувачення, шляхом проведення відповідних процесуальних дій, або ж надані стороні обвинувачення учасниками кримінального провадження за наявності в них такого права.
Старший інспектор криміналіст лейтенант поліції ОСОБА_12 під час здійснення відеозапису, який міститься на флеш-карті (т.2 а.с. 56) не був учасником кримінального провадження, оскільки в матеріалах наданих стороною обвинувачення відсутні відомості про залучення його в якості спеціаліста при проведенні відповідних слідчих дій, запис, що міститься на флеш-карті не є додатком до будь-якої процесуальної дії в рамках кримінального провадження і вочевидь запис здійснювався ним цілеспрямовано в рамках діяльності, яка містить ознаки оперативно розшукової.
Докази, надані будь-якою особою, мають уважатися недопустимими, якщо вони одержані або внаслідок незаконного обмеження конституційних прав та свобод людини, або якщо особа перебрала на себе функції відповідних державних органів, уповноважених на здійснення оперативно-розшукової діяльності.
КС України у своєму рішенні від 20.10.2011 №12-рп/2011 вказав, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки такі фактичні дані, які одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства». На цьому неодноразово наголошував і Європейський суд з прав людини, вказуючи, що функція держави з підтримання правопорядку не може відсувати на другий план основоположні права особи: на особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, на таємницю кореспонденції, на недоторканність житла тощо.
Під час збирання доказів протиправної поведінки неодмінно відбувається втручання в ці права чи їх обмеження. Інформацію, яка згодом буде покладена в основу обвинувального висновку, одержують, зокрема, під час проведення оперативно-розшукових заходів. Однак здійснювати їх згідно із законом «Про оперативно-розшукову діяльність» повинні представники відповідних державних органів, що мають на це повноваження.
Оскільки стороною обвинувачення не надано доказів того, що відеозапис, який міститься на флеш- карті (т. 2 а.с. 56) був отриманий в порядку визначеному законом, наданий учасником кримінального провадження, чи отриманий особою уповноваженою на здійснення оперативно-розшукових заходів- він є недопустимим.
Відповідно є недопустимими і похідні від нього докази, зокрема протоколи огляду т. 2. а.с. 44, 46-47, 55.

В той же час постанова про призначення експертизи та сам висновок експертизи т. 2 а.с. 48, 50-54 не можуть бути визнані недопустимими доказами, оскільки не містять відомостей про вчинене кримінальне правопорушення і могли були бути використані, як доказ автентичності відповідного запису, який міститься на флеш-карті.

Керуючись статтями 86, 87 ч, 2 п. 1, 89, 372 КПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Визнати недопустимими докази, а саме відомості, що містяться на флеш карті (т. 2 а.с. 56) і похідні від них докази відомості, що містяться в протоколах огляду т. 2. а.с. 44, 46-47, 55.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набуває законної сили из моменту її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1