Дата документу 11.02.2021 Справа № 323/3387/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/117/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/3387/19Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.185 ч.3 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» та з Оріхівським районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000512, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 13.02.2002 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавленні волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

2) 01.09.2003 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавленні волі. Звільнився 19.08.2006 року по відбуттю строку покарання;

3) 01.09.2003 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років 6 місяців позбавленні волі. Звільнився 19.08.2006 року по відбуттю строку покарання;

4) 14.02.2007 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавленні волі. Звільнився 30.09.2010 року по відбуттю строку покарання;

5) 02.04.2013 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавленні волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. 16.05.2014 року знятий із обліку КВІ у зв`язку із скасуванням випробувального терміну;

6) 11.07.2014 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавленні волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 02.04.2013 року Оріхівського районного суду та призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

7) 28.07.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до 1 року обмеження волі. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 11.07.2014 року Оріхівського районного суду та призначено покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 06.03.2019 року по відбуттю строку покарання;

8) 03.05.2019 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2015 року ухвалено виконувати самостійно. Згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.05.2019 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Початок строку ухвалено рахувати з 30.09.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати по справі за проведення експертиз в дохід держави в сумі 4396,28 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року роз`яснено вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, зазначивши наступне: до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити тримання під вартою в ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

Згідно вироку суду першої інстанції, 30.09.2019 року близько 14.00 години, ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, зайшов до території двору, розташованого по АДРЕСА_1 , де знайшовши металевий дріт та за його допомогою відчинив пластикове вікно будинку. В подальшому, ОСОБА_7 , діючи таємно із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, проник в середину будинку та викрав грошові кошти в сумі 100 доларів США (в перерахунок на національну валюту України за курсом Національного банку України станом на 30.09.2019 року, становить 2408,28 грн.), грошові кошти в загальній сумі 3900 грн., ноутбук ASUSK50iJ з зарядним пристроєм до нього вартістю 2266,67 грн., ноутбук HP 15-d053sr з зарядним пристроєм до нього вартістю 4832,67 грн., сумку чорного кольору для ноутбуку «Port» вартістю 166,67 грн., тюнер Т-2 «TRIMAX TR-2012 HD» з дротами підключення та живлення вартістю 280 грн., цифрова фотокамера «OLIMPUS FE-280» у корпусі сірого кольору вартістю 250 грн., зарядний пристрій Xiaomi Mi Pover Bank 10000 mAh вартістю 250 грн., мобільний телефон «NOKIA 5130c-2» вартістю 350 грн., золотий підвіс у вигляді літери «К» 585 проби вагою близько 1г вартістю 1350 грн., золоте кільце із декором сферичної вставки (янтарь) жовтого кольору 583 проби вагою близько 4,7 г вартістю 6100 грн., золоте кільце із декором овальної вставки (рубіном) малинового кольору 583 проби вагою близько 5,3 г вартістю 6890 грн., золоте кільце із декором овальної вставки фіолетового кольору 583 проби вагою близько 4,3 г вартістю 5590 грн., золоту сережку із декором вставки каміння рожевого кольору 583 проби вагою близько 2 г вартістю 2600 грн., після чого разом із викраденим майном залишив місце злочину і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 37 234,29 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок суду першої інстанції та врахувати те, що обтяжуючою обставиною є лише те, що він раніше судимий, а тому просить зменшити йому розмір покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор у кримінальному провадженні прокурор Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_10 просить залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника, які прохали задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, правильність кваліфікації його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому колегією суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, не переглядаються.

Порушень ст.ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченого про необхідність зменшення йому розміру покарання у зв`язку з тим, що обтяжуючою обставиною є лише те, що він раніше судимий, не є слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, що вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначив його, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що, призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При вивченні особи обвинуваченого судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, формально характеризується за місцем проживання.

Також судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, який відноситься до тяжких, його відношення до скоєного злочину та думку потерпілої.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнав повне визнання провини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.

Зваживши зазначені обставини, районний суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого про те, що обтяжуючою обставиною є лише те, що він раніше судимий, не можуть бути визнані колегією суддів достатньо вагомими підставами для зміни вироку та пом`якшення призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, оскільки вказана обставина істотно не знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. До того ж, колегія суддів звертає увагу, що районним судом обвинуваченому ОСОБА_7 було призначене мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для зменшення обвинуваченому ОСОБА_7 розміру покарання, по доводах, зазначених в його апеляційній скарзі, не вбачається.

Застосований судом розмір покарання призначений правильно, є відповідним до скоєного, справедливим та достатнім, і колегія суддів не вважає його надмірно суворим, тому підстави для зміни вироку та зменшення обвинуваченому ОСОБА_7 розміру покарання відсутні.

Призначене судом першої інстанції остаточне покарання, з урахуванням положень ст. 71 КК України, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4