єдиний унікальний номер справи 531/726/21
номер провадження 1-кс/531/252/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене в.о. начальника Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0000188 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000188 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 06.04.2021 до чергової частини СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора роти № 2 БУПП в Полтавській області ОСОБА_7 про те, що поблизу с. Нова Кочубеївка, Чутівського району, Полтавської області водії автомобілів ГАЗ САЗ 3507, д.н.з НОМЕР_1 та САЗ 3507, д.н.з НОМЕР_2 , незаконно перевозили свіжоспиляну деревину.

06.04.2021 дана заява зареєстрована в журналі ЄО заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Чутівського ВП ГУНП під № 808.
06.04.2021 відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за№ 0000188, попередня кваліфікація кримінального правопорушення зач.1ст.246 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.04.2021 на а/д Майорівка - Чутове, поблизу с. Нова Кочубеївка, Чутівського району, Полтавської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українець, гр. України, не судимий, непрацюючий, за допомогою автомобіля САЗ-3507, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , жителю м. Лубни, Полтавської області, перевозив частини стовбурів дерев різної породи, об`ємом близько 5,5м3.
Як пояснив ОСОБА_8 , 06.04.2021 йому зателефонував знайомий ОСОБА_4 та попросив допомогти перевезти дрова з с. Майорівка, Чутівського району, Полтавської області, де він здійснює розчищення господарства, згідно дозволу наданого йому Скороходівською ОТГ, на що той погодився. Після цього, він на автомобілі САЗ -3507 НОМЕР_2 поїхав до даного населеного пункту де його завантажили пиляними дровами та ОСОБА_4 надав йому папку з документами та сказав, що б він їхав в смт. Чутове, Полтавської області. Не доїжджаючи до с. Петрівка його зупинили працівники патрульної поліції та попросили дозвільні документи на дрова. Після чого він надав папку з документами які йому надав ОСОБА_10 , але з`ясувалося, що це не ті документи та через деякий час приїхав і сам ОСОБА_10 та з`ясувалося, що всі дозвільні документи він забув у іншому автомобілі та на той момент надати не міг.
Також, на а/д Майорівка - Чутове, поблизу с. Нова Кочубеївка, Чутівського району, Полтавської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , українець, гр. України, не судимий, непрацюючий, за допомогою автомобіля ГАЗ - САЗ-3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_3 , перевозив частини стовбурів дерев різної породи, об`ємом близько 5,5м3.
Як пояснив ОСОБА_4 в середині березня він звернувся до виконавчого комітету Скороходівської ОТГ про надання йому дозволу на розчищення території с. Майорівка, Чутівського району, Полтавської області. Після отримання дозволу він у вказаному населеному пункті здійснив розчищення вулиць вказаного села від чагарників, а саме спилював дикорослі груші та кленки. 06.04.2021 він попросив свого знайомого ОСОБА_8 , щоб той допоміг йому перевезти вказану деревину, він погодився та на автомобілі САЗ-3507, реєстраційний номер НОМЕР_2 приїхав до вказаного населеного пункту, після завантаження дровами він передав ОСОБА_8 папку з документами та сказав, щоб той їхав в смт. Чутове, Полтавської області, що останній і зробив, а сам поїхав на автомобілі ГАЗ- САЗ-3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові якого також знаходилися дрова. Через деякий час, неподалік с. Петрівка їх зупинили працівники поліції та з`ясувалося, що всі дозвільні документи він забув в іншому автомобілі.

06.04.2021старшим слідчим СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_5 , вантажний автомобіль ГАЗ- САЗ-3507, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_11 , жителю АДРЕСА_3 та деревина, що знаходиться в кузові вказаного транспортного засобу об`ємом, близько 5,5м3 та вантажний автомобіль САЗ-3507, реєстраційний НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , жителю м. Лубни, Полтавської області та деревина, що знаходиться в кузові вказаного транспортного засобу об`ємом близько 5,5м3 оглянуто, визнано як речовий доказ та вилучено до СПД № 2ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, у зв`язку з тим, що вони є знаряддям та предметом злочину відповідно.

Одночасно, після встановлення достовірного місця вчинення вказаної незаконної порубки, свіжо спиляна деревина, що вилучена до СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в подальшому буде об`єктом експертних досліджень, зокрема трасологічної експертизи.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підримав, надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що порубка (видалення) зелених насаджень, які знаходяться на території с.Майорівка здійснювались на законних підставах та підтвердив викладене відповідними документами: акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 23.03.2021; витяг з рішення № 55 від 25.03.2021 Скороходівської селищної ради та Ордер на видалення зелених насаджень на основі рішення Скороходівської селищної ради від 25.03.2021.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що в провадженні СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000188 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 06.04.2021 до чергової частини СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від інспектора роти № 2 БУПП в Полтавській області ОСОБА_7 про те, що поблизу с. Нова Кочубеївка, Чутівського району, Полтавської області водії автомобілів ГАЗ САЗ 3507, д.н.з НОМЕР_1 та САЗ 3507, д.н.з НОМЕР_2 , незаконно перевозили свіжоспиляну деревину.

В своєму клопотанні слідчий посилається на те, що є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що САЗ-3507, реєстраційний НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , жителю м. Лубни, Полтавської області та деревина, що знаходиться в кузові вказаного транспортного засобу об`ємом близько 5,5м3є речовим доказом, та його необхідно зберегти у тому ж стані.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна,застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини третьою статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 7) арешт майна (ст. 131 КПК України).

Частиною п`ятою статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

З урахуванням того, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Тобто, діюче кримінально процесуальне законодавство України передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються з числа визначених ст. 84 КПК України.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена, у цьому випадку слідством, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що висунуте ним.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які обумовлюють доречність застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати доцільність арешту майна доведеною поза розумним сумнівом, версія заявника має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії заявника. Наявність таких обставин, яким версія заявника не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії є підставою для розумного сумніву в доведеності доцільності застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

У цьому випадку, слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив, що у ракурсі наданих сторонами матеріалів, у справі з дотриманням стандарту «поза розумним сумнівом» не можливо говорити, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а саме передбачене абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, слідчий суддя, ураховуючи правову підставу для арешту майна,наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права та те, що порубка та перевезення здійснювались на законних підставах, що підтверджено відповідними документами.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У клопотанні старшого слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1