Справа №498/93/21
Провадження №1-кп/498/30/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Велика Михайлівка кримінальне провадження № 0000207 від 07.12.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великоплоске Великомихайлівського району Одеської області, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
12 лютого 2021 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт з додатками, затверджений 12 лютого 2021 року прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000207 від 07.12.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 було надано угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.12.2020 року, з якої вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 примирилися, сторони угоди узгодили міру покарання та вважають за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КК України, у вигляді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити із випробуванням строком на 1 рік, поклавши обов`язки передбачені п.2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На думку сторін вказане покарання буде справедливим і законним, тому сторонами не оскаржується і сторони дають згоду на це покарання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Вивчивши обвинувальний акт з додатками, перевіривши зміст угоди про примирення, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, суд вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди про примирення виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду, або відмовити в затвердженні угоди.
В угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Як вбачається із положень ч.1ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Згідно зі ст. 474 ч.7 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Судом встановлено, що відповідно до угоди укладеної між потерпілим та обвинуваченим, сторони узгодили таку міру покарання: призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 122 КК України, у вигляді обмеження волі строком на один рік, на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити із випробуванням строком на 1 рік, поклавши обов`язки передбачені п.2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, ч. 1 ст. 76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Пунктом 9 Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 N 7 передбачено, що звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням,суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК ( 2341-14 ), з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою. Перелік цих обов`язків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Поклавши на засудженого обов`язок, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 76 КК ( 2341-14 ),суд не встановлює періодичність та дні проведення реєстрації; відповідно до ч. 3 ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України ( 1129-15 ) вирішення цього питання віднесено до компетенції кримінально-виконавчих інспекцій.(Абзац третій пункту 9 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( v0018700-04 ) від 10.12.2004 )
Отже, з вищевикладеного, вбачається, що в угоді про примирення не в повній мірі обґрунтовані обов`язки, передбачені ч 1 ст.76 КК України, які сторони узгодили між собою.
Крім того, у вищевказаній угоді про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.12.2020 року відсутня дата укладення угоди.
Отже, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання за своїм видом та розміром не відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного, тому визнає умови угоди такими, що не відповідають інтересам суспільства та суперечать вимогам КПК України.
У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити на підставі п. 1,2 ч. 7 ст. 474 КПК України.
Так, судом встановлено, що підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.
Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності. Дане кримінальне провадження підсудне Великомихайлівському районному суду Одеської області.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не був обраний.
Підстави для обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження - відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження обрані під час досудового розслідування вважаються продовженими.
Заслухавши думку учасників судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 314-316, 474 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000207 від 07.12.2020 року.
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000207 від 07.12.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду на 11:00 год. 18 травня 2021 року.
Викликати в судове засідання сторони.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1