печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника володільця майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001713,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001713, а саме на вилучене 22.12.2020 року в ході проведення обшуку індивідуальних банківських сейфів, розташованих у приміщенні АТ «ПУМБ» за адресою м. Київ,проспект Степана Бандери, 6, які орендувались ОСОБА_4 майно, а саме: 14920 доларів США, 622265 гривень та 13 простих (не заповнених) векселів.

Обґрунтовуючи клопотання, власник майна зазначила, що жодного відношення до здійснення протиправної діяльності ні вона, ні товариства в яких вона є власником, директором не мають, а майно, на яке накладено арешт, не містять на собі слідів або інших відомостей, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, а отже не є об`єктами кримінально-протиправних дій та не є здобутими кримінальним шляхом. Арешт накладено з порушенням встановлених законодавством вимог, а отже підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник володільця майна клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених, просив його задовольнити та скасувати арешт на майно.

Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих причин. Тому слідчий суддя розглянув вказану справу за його відсутності.

Заслухавши доводи представника володільця майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001713 від 06.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 від 23.12.2020 вилучені під час проведення обшуку індивідуального банківського сейфу грошові кошти та майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001713.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року у справі № 757/57693/20-к накладено арешт на майно, що вилучене 22.12.2020 року в ході проведення обшуку індивідуальних банківських сейфів, розташованих у приміщенні АТ «ПУМБ» за адресою м. Київ,проспект Степана Бандери, 6, які орендувались ОСОБА_4 майно, а саме: 14920 доларів США, 622265 гривень та 13 простих (не заповнених) векселів.

Так, вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає критеріям, визначеним ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Отже, такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Будь яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

Доказів, що в органу досудового розслідування відпала потреба у накладеному арешті, слідчому судді не надано.

Керуючись ст. 170-173, 175, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного у кримінальному провадженні № 0001713 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1