ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7240/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/207/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено повністю клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бориспіль Київської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, особи з інвалідністю третьої групи, раніше не судимої,
запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів до 19.06.2021 року.
Як вбачається з матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000521 від 21.04.2021 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що 20.04.2021 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 , розпивала спиртні напої спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та знайомою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителькою АДРЕСА_4 .
Під час розпивання спиртного між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово. По закінченню словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ..
З метою реалізації свого злочинного умислу 20.04.2021 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_7 взяла зі столу предмет, схожий на ніж та сидячи поряд із ОСОБА_10 за столом, нанесла два удари у життєво важливі органи останнього, а саме в живіт.
Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_10 встав з-за столу та мав намір вийти з приміщення кухні, однак втратив рівновагу та впав на підлогу на спину. В цей момент ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а також те, що протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи умисно, протиправно, сіла на ОСОБА_10 та нанесла ще один удар в живіт останнього.
Не бажаючи зупинятись, а спрямовуючи свої подальші дії на продовження заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 звела руку, у якій утримувала предмет, схожий на ніж, однак у цей момент з метою зупинення протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_11 відштовхнула ОСОБА_7 , скинувши її з ОСОБА_10 , тим самим не давши змоги нанести більшу кількість травматичних дій.
Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 . ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді різаної проникаючої рани черевної порожнини з наскрізним пошкодженням тонкого та товстого кишківника.
21.04.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.
22.04.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 і у разі залишення в силі ухвали слідчого судді встановити мінімальний розмір альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.
Стверджує, що ризики наведені в ухвалі слідчого та ухвалі слідчого судді є загальними, абстрактними та не підтвердженні доказами. Жодним чином необґрунтований ризик, яким чином підозрювана ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, оскільки даний свідок вже допитаний стороною обвинувачення.
Вказує на те, що твердження щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на тяжкість злочину по якому вручена підозра, відсутність постійного місця роботи та джерела доходу і відсутність міцних соціальних зв`язків у суспільстві не відповідає дійсності.
Посилається на те, що докази, які долучені стороною захисту, а саме факт обстеження житлово-побутових умов та довідка від 22.04.2021 року, про те, що мати підозрюваної ОСОБА_7 є пенсійного віку та перебуває на обліку у Пенсійному фонді України, не були враховані слідчим суддею. Вказує, що з такою позицію слідчого судді не погоджуються, оскільки підозрювана під час розгляду клопотання надала пояснення, що приїхала у Тернопіль лише місяць назад на запрошення потерпілого без зміни основного місця проживання в місті Бориспіль.
Апелянт зазначає, що не погоджуються із висновками слідчого судді, щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку тяжкість злочину по якому вручена підозра, оскільки ОСОБА_7 знаючи про подію злочину та обставини, мала достатньо часу, з метою уникнення відповідальності, залишити місто Тернопіль та переховуватися від органів поліції.
Вказує, що твердження слідчого судді щодо перебування підозрюваної ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння після вчинення злочину та неможливості усвідомлювати важкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винуватою є припущенням, оскільки такі висновки повинні бути підтвердженні спеціалістами у відповідній галузі.
Вважає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому прокурором, не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , а взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Вказує, що відповідно до показів потерпілого ОСОБА_10 , який будучи допитаний на наступний день після спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, жодних претензій до підозрюваної ОСОБА_7 не має, а також, те що вона раніше не судима, вказує на те, що альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави повинен був обраний слідчим суддею.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу адвоката, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального закону.
Обираючи відносно підозрюваної запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Таким ризиком слідчий суддя визнав те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду.
Окрім цього, судом першої інстанції вірно встановлено і те, що підозрювана ОСОБА_7 може уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування, оскільки вона ніде не працює, міцність її соціальних зв`язків не є високою, зокрема, вона нещодавно змінила місце свого проживання з м.Бориспіль на м.Тернопіль, а тому досить легко може залишити і місце проживання у м. Тернополі.
Також, суд першої інстанції вірно зазначив, що з метою запобігти зміни свідком своїх показань на користь підозрюваної або відмови від дачі показань, ОСОБА_7 може впливати на вказану особу у незаконний спосіб, оскільки знайома зі свідком, ймовірність такого впливу є високою.
Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оскільки обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування, тому висновок суду щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.
Щодо посилання захисника на необґрунтованість підозри оголошеної ОСОБА_7 , то відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).
Щодо посилання захисника в апеляційній скарзі на встановлення мінімального розміру альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Не заслуговують на увагу доводи захисника щодо негативного стану підозрюваної, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які документи про неможливість утримання останньої в слідчому ізоляторі.
Беручи до уваги наведене, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Будь-яких даних про відсутність ризиків, сторона захисту та підозрювана в апеляційну інстанцію не надали.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2021 року щодо ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді