Справа № 191/1390/21
Провадження № 1-в/191/330/21
У Х В А Л А
іменем України

26 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», а саме строк його попереднього ув`язнення в період з 19.12.2019 року по дату набрання вироком Ленінського райсуду м. Дніпропетровська від 23.01.2020 року, тобто по 25.02.2020 року.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який заперечував проти задоволення клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України (зі змінами в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч. 1 ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст.. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав чинності 27.12.2013 року.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року засудженому ОСОБА_4 скасовано іспитовий строк та направлено до місць позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 25.02.2020 року.

Згідно довідки СВК-94 початок строку засудженого ОСОБА_4 зазначений 19.12.2019 року, кінець строку : 19.02.2022 року. До СВК прибув 24.02.2016 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

При розгляді клопотання засудженого суд враховує висновок Великої Палати ВС від 29.08.2018 року. Так, Постановою Верховного Суду, було визначено застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час вирішення судом питання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII , в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII- є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що « іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону « Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2020 року ОСОБА_4 засуджено за кримінальне правопорушення, яке було вчинено після 21.06.2017 року.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочини після 21.06.2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046 -VIII), тобто в редакції закону, яка діяла після 21.06.2017 року.

Крім того, суд приймає до уваги те, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2016 року ОСОБА_4 було відмовлено в застосуванні ч.5 ст.72 КК України.

Отже, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» слід відмовити, оскільки засуджений ОСОБА_4 не є особою на яку розповсюджується дія ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р., яка набула чинності з 24.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1