Ухвала

18 березня 2021 року

м. Київ
справа № 496/2442/18

провадження № 51-1354ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вироки Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2019 року, Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року,
встановив:
захисник, не погоджуючись із судовими рішеннями стосовно ОСОБА_4 , звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить вироки судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону захисником не дотримано, оскільки подана ним касаційна скарга не містить належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права та посилань на передбачені ст. 438 КПК України підстави, які могли б тягнути за собою скасування оскаржуваних судових рішень відповідно до норм, передбачених статтею 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Викладені захисником у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної, на його думку, оцінки доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, висловлюючи вимогу про скасування ухвали Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, захисник у касаційній скарзі взагалі не послався на передбачені ст. 438 КПК України підстави для зміни чи скасування судового рішення із зазначенням, у чому саме вони полягають, з огляду на положення статей 412-414 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вироки Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2019 року, Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3