Справа №:755/8930/15-к
Провадження №: 1-кп/755/370/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11
розглянувши у судовому засіданні клопотання обвинувачених про скасування арешту майна, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_12 про повернення вилучених грошових коштів, клопотання ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Капустін Яр, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Алмати, громадянина республіки Казахстан, проживаючого по АДРЕСА_2 , не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 205 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Севастополь, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_3 , не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Києва, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_4 , не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Докучаєвськ, громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_5 , не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_13 подала клопотання про скасування арешту на майно на яке постановою старшого слідчого з ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року накладено арешт та скасування арешту на автомобіль марки Hyundai Accent, держ. номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 30.09.2010 року.
Обвинувачена ОСОБА_10 подала клопотання про скасування арешту на майно, що накладено постановою старшого слідчого з ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року.
Обвинувачена ОСОБА_9 подала клопотання про скасування арешту на автомобіль марки Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , що накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 30.09.2010 року, окрім того просила скасувати арешт на цілий житловий будинок по АДРЕСА_6 та цілу квартиру по АДРЕСА_7 , що накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про скасування арешту майна, накладеного постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 27.05.2010 року на належний йому автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 . Також подав клопотання про повернення ОСОБА_7 , вилучених при проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 належних йому грошових коштів в національній та іноземній валюті у сумі 1 882 820 (один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят) євро, 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) доларів США, 22 220 (двадцять дві тисячі двісті двадцять) російських рублів та 52 323 (п`ятдесят дві тисячі триста двадцять три) грн.
Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 подав клопотання про повернення ОСОБА_7 , вилучених при проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 належних йому грошових коштів в національній та іноземній валюті у сумі 1 882 820 (один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят) євро, 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) доларів США, 22 220 (двадцять дві тисячі двісті двадцять) російських рублів та 52 323 (п`ятдесят дві тисячі триста двадцять три) грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Просив застосований відносно нього запобіжний захід у вигляді застави скасувати та повернути заставу заставодавцю - ОСОБА_15 у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. А токаж, повернути ОСОБА_7 , вилучені при проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 належні йому грошові кошти в національній та іноземній валюті у сумі 1 882 820 (один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят) євро, 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) доларів США, 22 220 (двадцять дві тисячі двісті двадцять) російських рублів та 52 323 (п`ятдесят дві тисячі триста двадцять три) грн. та скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 27.05.2010 року на належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 .
Прокурор не заперечував проти клопотання обвинувачених про скасування арешту на автомобілі, так як вони не визнані речовими доказами по справі, однак заперечив проти скасування арешту на майно обвинувачених.
Також, прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, скасування арешту на автомобіль обвинуваченого ОСОБА_7 та скасування застосованого відносно нього запобіжний заходу. При цьому, прокурор заперечив проти повернення вилучених при проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 грошових коштів в національній та іноземній валюті. Зазначивши, що вказані кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, яке перебуває на стадії дослідження доказів, які на даний час не дослідженні в повному обсязі. Разом з тим, доля речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Захисник ОСОБА_4 всі вище вказані клопотання підтримав.
Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинувачених, просила скасували арешт на майно з зазначених в клопотанні підстав. Підтримала клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, скасування арешту на автомобіль та поверненні коштів вилучених під час огляду автомобіля, оскільки кримінальне провадження закривається.

Захисник ОСОБА_6 підтримала клопотання обвинувачених, просила їх задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинувачених з приводу скасування арешту на майно, просив задовольнити в повному обсязі.
Підтримав заявлене ним клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних вище вказаних правопорушень закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності в повному обсязі. Просив повернути його кошти вилучені під час проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 , оскільки вони були визнані речовим доказом про кримінальному провадженню, яке вже закрито. Вважає, що подальше утримання належних йому коштів призведе до невиправданого порушення його прав та законних інтересів.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ст. 21 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Стаття 41 Конституції України встановлює непорушне та невідчужуване право особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно цього ж положення Основного Закону Держави, ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності, або ж примусові обмеження права приватної власності, можуть бути застосовані лише як виняток на підставі і в порядку, встановлених законом.
За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається зі змісту названих постанов, арешт на належне обвинуваченим майно був накладений з метою забезпечення в подальшому цивільного позову та з метою забезпечення вироку суду у частині можливої конфіскації майна. Вказане майно не було визнано речовим доказом по справі.
З наявних у суду матеріалів вбачається, що цивільного позову у даному кримінальному провадженні заявлено не було. Потреба в подальшому арешті належного обвинуваченим майна з метою забезпечення цивільного позову також відсутня.
Згідно ст. 21 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Наведені у клопотання обставини явно вказують на те, що подальший арешт на належне обвинуваченим майно не відповідає завданням кримінального провадження, та може призвести до невиправданого обмеження їх прав та свобод, гарантованих Конституцією України та стверджених актами міжнародного законодавства.
Оскільки жодних доказів, які б спростовували доводи обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право на володіння власником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, а вимоги зазначені в клопотаннях обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , підлягають задоволенню.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 про повернення грошових коштів вилучених при огляді автомобіля ОСОБА_7 , суд приходить до наступного.
Згідно постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 27.05.2010 року вилучені при проведенні огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 грошові кошти в національній та іноземній валюті у сумі 1 882 820 (один мільйон вісімсот вісімдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят) євро, 12 110 (дванадцять тисяч сто десять) доларів США, 22 220 (двадцять дві тисячі двісті двадцять) російських рублів та 52 323 (п`ятдесят дві тисячі триста двадцять три) грн. визнано речовими доказами та приєднано до кримінальної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Крім того, суду не надано належних доказів, які б підтверджували, що кошти визнані речовим доказом належать ОСОБА_7 . Крім того, продовжується розгляд кримінального провадження щодо інших обвинувачених, яким інкримінується вчинення злочину у складі організованої групи та на даній стадії не досліджено обставини походження цих коштів та законність їх набуття ОСОБА_7 .

Суд на підставі вище викладеного вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 про повернення коштів, які були вилучені під час проведення огляду 02.07.2009 року автомобіля марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_5 , задоволенню не підлягає, оскільки вони є передчасними та подані до завершення судового розгляду кримінального провадження та прийняття судового рішення в порядку визначеному ст.357 КПК України з дотриманням вимог ст.100 КПК України.

Суд заслухавши думку сторін про звільнення від кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 від 24.02.2021 року приходить до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь- яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200 (в редакції від 15.04.2008), ч. 3 ст. 28, ст. 27, ч. 2 ст. 200 (в редакції від 15.11.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 (в редакції від 15.11.2011), ч. З ст. 28, ч. 3 ст. 212 (в редакції від 15.11.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 (в редакції від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 (в редакції від 21.12.2010) КК У країни.
Згідно фактичних обставин кримінального правопорушення викладеного в обвинувальному акті та наявних у кримінальному провадженні досліджених судом процесуальних документів, кримінальні правопорушення мали місце в період з 5 червня 2009 року по 2 липня 2009 року.

Частиною 2 ст. 284 КПК України визначено підстави для закриття кримінального провадження судом, однією з яких є звільнення особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Однією з правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності визначено закінчення строків давності, які детально регламентовано положеннями ст. 49 КК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки. За змістом п. З ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Відповідно ж до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років.
З урахуванням наведених норм, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28. ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України та ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200 КК України, що є злочинами невеликої тяжкості згідно ст. 12 КК України, становить три роки. Окрім того, строк давності за ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, ч. З ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, становить десять років.
З часу подій 2009 року, які інкримінуються ОСОБА_7 пройшло більше десяти років, що свідчить про закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків давності та є підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо мене на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України та задоволення клопотання.
Відповідно до ст.203 КПК України, після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченого цим Кодексом, припиняється дія застосованого запобіжного заходу. Водночас, частиною 9 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч. 12 ст. 154-1 КПК України (в редакції 1960 року), після надходження справи до суду питання про повернення застави заставодавцю вирішується судом у судовому засіданні при розгляді справи або в іншому судовому засіданні.
В межах кримінального провадження під час досудового слідства, постановою старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 Управління головного слідчого управління СБ України ОСОБА_16 від 02.04.2010 року за правилами КПК України в редакції 1960 року відносно ОСОБА_7 , було застосовано запобіжний захід у вигляді застави та встановлено суму застави у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, які було внесено заставодавцем - ОСОБА_17 .
З огляду на вище викладене застава підлягає поверненню. Частиною 2 ст. 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі вище викладеного клопотання ОСОБА_7 в частині скасування арешту накладеного постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 27.05.2010 року на належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.5, 12, 49 КК України, ст.ст. 42, 98,100, 131, 132, 170, 174, 203, ст.ст.284 - 288, 357, 372, «Перехідними положеннями» КПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_13 про скасування арешту на автомобіль - задовольнити. Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 30.09.2010 року на належний ОСОБА_13 автомобіль марки «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Клопотання обвинуваченої ОСОБА_13 про скасування арешту на належне невизначене майно, все нерухоме майно, накладене постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року на належне ОСОБА_13 невизначене майно, все нерухоме майно. Клопотання обвинуваченої ОСОБА_10 про скасування арешту на належне невизначене майно, все нерухоме майно, накладене постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року на належне ОСОБА_10 невизначене майно, все нерухоме майно. Клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про скасування арешту майна задовольнити. Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 22.09.2010 року на належний ОСОБА_9 автомобіль марки «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .
Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 30.09.2010 року на належний ОСОБА_9 будинок по АДРЕСА_6 та цілу квартиру АДРЕСА_8 а також на все належне ОСОБА_9 невизначене майно, все нерухоме майно.
В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про повернення грошових коштів, вилучених при проведенні огляду від 02.07.2009 року відмовити.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_12 про повернення грошових коштів, вилучених при проведенні огляду від 02.07.2009 року відмовити.
Клопотання ОСОБА_7 від 24.02.2021 року задовольнити частково. Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави скасувати та повернути заставу заставодавцю. Заставу в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_15 . Скасувати арешт накладений постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ СБ України ОСОБА_14 від 27.05.2010 року на належний ОСОБА_7 автомобіль марки «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_6 . В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.
Ухвала суду про скасування арешту на майно оскарженню не підлягає.

Суддя