Провадження №1-кп/761/463/2021
В И Р О К
іменем України

16 липня 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
За участю прокурора ОСОБА_2
Обвинуваченого ОСОБА_3 ,
Законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,
При секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому, судовому засіданні матеріли кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, по кримінальному провадженню внесенному до ЄРДР за № 0012392 від 20.10.2017 року,-
в с т а н о в и в :
В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2017 року, у невстановлений слідством час та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 прибув до парку ДЗД, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Т. Шамрила. Перебуваючи у вказаному парку, приблизно о 15 год. 45 хв. ОСОБА_7 звернув свою увагу на раніше невідомого йому, неповнолітнього, ОСОБА_8 , який проходячи неподалік від нього розмовляв по мобільному телефону. Продовжуючи реалізацію свого умислу ОСОБА_7 почав переслідувати ОСОБА_8 , який продовжуючи розмовляти по мобільному телефону направлявся за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
20 жовтня 2017 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 зайшов до парадного у буд. АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 з метою реалізації свого умислу прослідував за ним. Продовжуючи переслідувати потерпілого, ОСОБА_7 по сходах піднявся на другий поверх вказаного будинку де, на сходовій клітині наздогнав ОСОБА_8 .
Продовжуючи реалізацію свого умислу ОСОБА_7 вхопив лівою рукою за праву руку потерпілого, а саме за руку у якій знаходився мобільний телефон та правою рукою штовхнув ОСОБА_8 у напрямку стіни. Після цього ОСОБА_7 тримаючи праву руку у правій кишені своїх штанів, створюючи вигляд погрози ножем, висловив погрозу щодо застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого у разі вчинення ним опору.
З метою досягнення своєї мети ОСОБА_7 повідомив потерпілому вигадану ним заздалегідь інформацію щодо образи його меншого брата ОСОБА_8 та продовжуючи створювати вигляд погрози ножем, висловив вимогу, щодо передачі йому мобільного телефону, який останній мав при собі.
ОСОБА_8 , сприймаючи дії ОСОБА_6 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, підкорився вимогам останнього, не чинив ніякого опору та передав ОСОБА_9 , мобільний телефон «MEIZU M3S» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 вартістю 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок, в якому знаходились сім-картки оператора мобільного зв`язку «Київстар» номер абонента НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить та оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» номер абонента НОМЕР_4 , яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, який належить ОСОБА_4 .
Реалізувавши таким чином свій злочинний умисел, направлений на скоєння нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, до кінця, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 копійок.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 187 КК України не визнав, та зазначив, що 20 числа він з дідом приїхали в Київ, поїхали до мами завезти речі, але її на роботі не було, вона була в поліклініці по своїм причинам. Після цього вони поїхали до тітки ОСОБА_10 , посиділи попили чаю, у неї є собака, вона іноді його привозить ОСОБА_11 . Обвинувачений повідомив, що тітка попросила його вигуляти собаку і тому він взяв собаку та спустився з під`їзду.

Як було повідомлено він пішов до залізної дороги там погуляв, підійшла невідома жінка попросила щоб він пішов з парку, тому що гуляв біля дитячої зони. ОСОБА_3 згадав, що поруч проживає його повариш. ОСОБА_3 думав до нього зайти, але його не виявилося вдома, тому він направився через Берестейську в парк. Йому подзвонила тітка ОСОБА_12 , спитала де він знаходився, він сказав, що біля ОСОБА_13 .

ОСОБА_3 передав собаку своїй тітці ОСОБА_10 , забрав діда. З дідом пішли додому на ОСОБА_14 до тітки ОСОБА_15 . Обвинувачений повідомив, що телефон знайшов коли з собакою до метро направлявся, там ще був магазин мобільні фішки. Обвинувачений обернувся подивився може хтось загубив, попитав, потім побачив діда і сказав йому, що знайшов телефон. Дід йому відповів, щоб повернув.

Обвинувачений повідомив що не повернув телефон, та віддав його товаришу, щоб той розблокував і подивився контакти, щоб якось його повернути власнику. ОСОБА_3 повідомив, що його товариш ОСОБА_16 , кудись подів телефон, після цього обвинувачений з ним не спілкувався.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 до події йому не був відомий та жодних стосунків з ним не мав. 20 жовтня 2017 року, коли він повертався зі школи, це була приблизно 3 година, він йшов у сторону дитячої залізниці та за 50 метрів до неї почав розмовляти зі своїм другом. Надалі по дорозі додому, коли потерпілий ОСОБА_8 перебував на сходах у своєму під`їзді, у нього відібрали телефон, зі словами: «Це моє». Після цього у потерпілого ОСОБА_8 відбулась розмова із особою, що відібрала телефон. Ця особа сказала, що потерпілий ОСОБА_8 образив його товариша, якому зателефонував. По телефону товариш сказав, що впізнає потерпілого ОСОБА_8 , знає його особисто та його ім`я. Під час подій потерпілий ОСОБА_8 спочатку говорив голосно, вважав, що його почують сусіди та допоможуть, але обвинувачений ОСОБА_3 сказав не кричати та прислонив до нього щось гостре. Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що він був наляканий, оскільки йому погрожували, він сприймав цю загрозу як реальну, вважав, що до нього прислонили ніж. Цей предмет випирав з карману, потерпілий ОСОБА_8 не бачив що саме це було.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що події відбувались 20 жовтня 2017 року, коли вона була на роботі. Звичайно, коли потерпілий ОСОБА_8 повертається зі школи, вона йому телефонує, це близько 3-4 години, в той день ОСОБА_4 телефонувала сину, але у нього було зайнято. Потім зв`язок обірвався та повністю пропав. Вона почала хвилюватись, адже завжди контролює його. Через деякий час син зателефонував з телефону брата, який знаходився вдома, та розповів, що на нього напали, забрали телефон та погрожували. ОСОБА_4 швидко зібралась та на машині поїхала додому, де потерпілий ОСОБА_8 все розповів, та після цього ОСОБА_4 викликала поліцію. По опису поліція знайшла злочинця. Перед тим як пропав зв`язок потерпілий ОСОБА_8 розмовляв із другом. Злочинець йшов за ним слідом та коли потерпілий ОСОБА_8 заходив до під`їзду він не помітив, як той зайшов із ним. Там все і сталось.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні зазначив, що він був присутній лише під час затримання обвинуваченого, яке відбулось у м. Ворзель у корпусі його гуртожитку приблизно о 6 годині вечора, прийшли 6-7 чоловік, які не представились, спитали обвинуваченого ОСОБА_3 чи він ОСОБА_18 , на що вони отримали позитивну відповідь. Надалі його повалили, можливо навіть кілька разів ударили, та вивели. Надалі свідок ОСОБА_17 побіг до дідуся обвинуваченого ОСОБА_3 , розповів, що трапилось.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні зазначив, що в той день перебував зі своїм онуком, потім поїхали в гості до своєї дольки, до неї на роботу, але її на роботі не було, вона попросила забрати деякі речі та завести до неї на Виборзьку. Як повідомив свідок по дорозі він заїхав до своєї старшої доньки в якої вони трішки посиділи, а онук пішов вигулювати собаку. Також було повідомлено, що він зі своєю донькою вийшов до метро ОСОБА_13 , де його донька забрала собаку, а вони зі своїм онуком пішли на Виборзьку.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_3 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: повідомлення про початок досудового розслідування від 20.10.2017 року; постанова про доручення проведення досудового розслідування групі слідчих від 20.10.2017 року; постанова про призначення групи прокурорів від 20.10.2017 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.10.2017 року; протокол огляду місця події від 20.10.2017 року; ухвали слідчих судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2017 року про тимчасовий доступ до речей і документів; довідку аналізу технічної інформації абонентських номерів та мобільних терміналів ІМЕІ за фактом розбійного нападу по АДРЕСА_2 від 12.12.2017 року; заяву-анкету ОСОБА_3 № 117032 від 15.07.2016 року для внесення інформації до ЄДДР; свідоцтво про народження ОСОБА_3 ; заяву ОСОБА_3 про добровільну видачу належного йому мобільного телефону «Nokia»; протокол огляду місця події від 02.11.2017 року з фототаблицею; постанову про визнання речовим доказом від 02.11.2017 року; ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року про арешт майна; протокол пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2017 року з долученим до нього відеозаписом; повідомлення про підозру від 03.11.2017 року; протокол роз`яснення права на захист від 03.11.2017 року; заява ОСОБА_3 від 03.11.2017 року про відмову призначення йому захисника; постанову про прийняття відмови підозрюваного від захисника від 03.11.2017 року; ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу; протокол проведення слідчого експерименту від 17.12.2017 року з долученим до нього відеозаписом; характеризуючи особу обвинуваченого документи.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, свідків, дослідивши надані прокурором документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до висновків, що надані стороною обвинувачення документи та СD-R диски є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В той же час про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КПК України свідчать показання потерпілого ОСОБА_8 , який детально описав подію, яка мала місце 20.10.2017, та на стадії досудового розслідування та в судовому засіданні вказав на ОСОБА_3 , як на особу яка скоїла на нього напад та заволоділа належним йому майном.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_3 , як особи причетної до скоєння злочину, підтверджується протоколом пред`явлення особи до впізнання від 02.11.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 упізнав особу, яка здійснила на нього напад ОСОБА_3 . Також вина ОСОБА_3 підтверджується заявою останнього від 03.11.2017 року, в якій ОСОБА_3 зазначає, що визнає свою вину та кається у зв`язку із цим та протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2017 року з відеозаписом.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_19 та обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо непричетності останнього до вчинення даного кримінального правопорушення та вважає це лінією захисту, яка в жодній мірі не спростовує наявні в матеріалах судового провадження докази вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій), передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, офіційно не працює, характеризується позитивно. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України і застосуванням щодо нього вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для попередженням вчинення обвинуваченими нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Скасувати арешт, який накладений в межах даного кримінального провадження.

Речові докази по кримінальному провадженню повернути власнику та дозволити використовувати на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично зЧявлятися в цей орган для реєстрації.
Скасувати арешт, який накладений в межах даного кримінального провадження.

Речові докази по кримінальному провадженню, повернути власникам, та дозволити використовувати на власний розсуд.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1