Справа № 191/1686/21
Провадження № 1-в/191/425/21
У Х В А Л А
іменем України

10 червня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить суд зарахувати йому в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме з моменту його фактичного затримання та до прибуття до установи включно.

Засуджений в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2009 року ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 16.12.2008 року. Міру запобіжного заходу тримання під вартою залишити. Вирок набрав чинності 22.06.2009 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.296, ст.71 КК України до трьох років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили. Згідно розпорядження суду вирок набрав законної сили 08.10.2013 року.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309, ч.2 ст.311, ч.1 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі. Згідно ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2013 року у вигляді двох місяців позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у вигляді трьох років та два місяця позбавлення волі. Запобіжний захід у зазначеному провадженні не обирався. Строк відбуття покарання рахувати з 24.05.2018 року. Згідно розпорядження суду вирок набрав законної сили 19.02.2019 року.

Згідно рапорту про затримання особи, ОСОБА_4 був затриманий 24.05.2018 року на підставі вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2013 року.

З довідки ДУ «СВК-94» вбачається, що початок строк засудженого зазначений з 24.05.2018 року, кінець строку : 24.07.2021 року. До СВК-94 прибув 13.06.2018 року, вибув до УВП-4 м. Дніпро 24.10.2018 року,прибув до СВК-94 23.01.2019 року, 10.04.2019 року вибув до УВП-4 м. Дніпро, 24.04.2019 року прибув до СВК-94.

До 24 грудня 2015 року в ч.5 ст.72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 ст.72 КК України.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VII від 26.11.2015 року», яким було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції цього Закону) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

18.05.2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21.06.2017 року. Даним Законом ч.5 ст. 72 КК України викладено в такій редакції : «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Пунктом 106 Постанови Верховного Суду від 29.08.2018 рокуу справі 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18) передбачено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до позиції, викладеної у п.107 постанові Верховного Суду від 29.08.2018 рокуу справі 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18), зазначено, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення».
Отже, в судовому засіданні було встановлено, що згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2009 року, який набрав законної сили 22.06.2009 року, до засудженого було застосовано попереднє ув`язнення, але до дії положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року, яка передбачала зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_4 був затриманий 24.05.2018 року на підставі вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2013 року, який набрав законної сили 08.10.2013 року, то у кримінальному провадженні, по якому ухвалено вирок від 21.06.2013 року, до засудженого ОСОБА_4 попереднє ув`язнення не застосовувалось. Тобто у розумінні положень ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення у засудженого ОСОБА_4 закінчилось з дати набрання вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2013 року законної сили, тобто з 08.10.2013 року. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2019 року запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався та строк відбування покарання обрахований з 24.05.2018 року. Крім того, згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2019 року засудженим ОСОБА_4 злочин вчинений 17.04.2018 року, тобто після набрання чинності Закону №2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», який набрав чинності 21.06.2017 року.

Таким чином, відсутні законні підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень Закону 3838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», у зв`язку з чим суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання останнього про зарахування строку попереднього ув`язнення день за два з моменту його затримання.

Що стосується вимог засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення по дату прибуття до виправної колонії, то суд вважає необхідним в даній частині вимог також відмовити, оскільки відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 11.01.2016 року за вих. № 223 20/0/4 16 незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 року) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
На підставі викладеного, ч. 5 ст. 72 КК України, керуючись ст. 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому ОСОБА_4 та прокурору Синельниківської окружної прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1