Справа № 372/1986/21
Провадження 1-кс-629/21
ухвала
Іменем України

29 травня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2021 року старший слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000503 від 28.05.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке обґрунтовує тим, що 28.05.2021 до Обухівського РУП надійшло повідомлення від органів охорони здоров`я, про те, що до Обухівської ЦРЛ було доставлено ОСОБА_4 з ножовим пораненням. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт в ході якого останній наніс ОСОБА_4 ножове поранення в області серця. Згідно довідки № 3023 проникаюче колоте поранення грудної клітини.

Вказане повідомлення зареєстровано інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 28 травня 2021 року за № 7800.

28 травня 2021 року відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000503, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та розпочато розслідування за фактом умисного тяжкого тілесного ушкодження.
28 травня 2021 року до СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Обухівського РУР ГУНП в Київській області, про те, що в ході виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України у кримінальному провадженню № 0000503 від 28 травня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, по факту нанесення тяжкого тілесного ушкодження громадянину ОСОБА_4 , встановлено, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення, встановлено, що після вчинення злочину ОСОБА_5 залишився в себе вдома, де знаходиться на даний час. Відразу після вчинення злочину проводились заходи з безпосереднім переслідуванням ОСОБА_5 , які надали достатні підстави вважати, що останній знаходиться за вищевказаною адресою.

У зв`язку з вищевикладеним виникає необхідність у проведенні невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , оскільки останній з моменту вчинення злочину та по даний час безпосередньо переслідувався співробітниками оперативного підрозділу, з метою встановлення його місця знаходження та знаряддя вчинення злочину, а саме ножа, яким потерпілому ОСОБА_4 нанесено тілесні ушкодження.

На підставі вищевикладеного з метою фіксації відомостей про обставини вчинення злочину, відшукання знаряддя і предметів кримінального правопорушення 28 травня 2021 року в період часу з 14 години 58 хвилин по 15 годину 09 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору.

На підставі вищевикладеного вилучений в ході проведення 28 травня 2021 року обшуку предмет має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідний для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосередньо предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно постанови слідчого від 28 травня 2021 року вилучений предмет під час проведення 28 травня 2021 року обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Виходячи з того, що при проведенні 28 травня 2021 року обшуку виявлено та вилучено предмет, який є безпосередньо предметом вчинення вказаного злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищезазначене майно.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.

У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметом та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, їх аналогів, а також для встановлення відомостей, що міститься у вище вилучених предметах та речовинах шляхом проведення судово-балістичної експертизи, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий Обухівського РУП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, в тому числі не здійснювати аудіо запис та відео запис за допомогою технічних засобів.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000503 від 28.05.2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів, на тимчасово вилучене 28 травня 2021 року, майно ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет зовні схожий на ніж з нашаруванням речовини бурого кольору.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1