єдиний унікальний номер справи 546/86/21
номер провадження 1-кп/546/47/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Решетилівка кримінальне провадження № 0000004, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свердловка Орджонікідзевського району Кустанайської області Республіки Казахстан, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не депутата, не інваліда, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

07 січня 2021 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 прийшов до гаражного приміщення ОСОБА_4 , яке розташований за адресою: АДРЕСА_1 з метою крадіжки майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відчинивши вхідні двері, проник до гаража, де таємно, викрав акумуляторну батарею «MAXIMUS 110 Ah 12v 1000A» із серійним № вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 180 від 19.01.2021 року 2916,52 грн., акумуляторну батарею «MAXIMUS 110 Ah 12v 1000A» із серійним № 360031541 вартістю відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 180 від 19.01.2021 року 2916,52 грн., які належать ОСОБА_4 . Після чого викрадене майно переніс на території свого домогосподарства, тим самим розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 5833,02 грн.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаними з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
27.01.2021 під час досудового розслідування між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000004 від 07.01.2021, з одного боку, та підозрюваним у даному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку за участі захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 153 від 27.07.1993), за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 ,на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України під час розгляду даного кримінального провадження у суді.

Сторони дійшли згоди про можливість призначення покарання із урахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердженням чого є його добровільне звернення до прокурора із заявою про визнання своєї вини та прохання укласти угоду про визнання винуватості. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України.

Окрім того в угоді зазначено, що обвинувачений розуміє, що наслідком укладення та затвердження даної угоди для нього є: - відмова від здійснення прав, передбачених абзацом першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, згідно яких ОСОБА_5 має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів; - обмеження права на оскарження вироку суду та його оскарження лише з підстав визначених у п. 1 ч. 4 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Наслідком укладення та затвердження даної угоди для прокурора є обмеження права на оскарження вироку суду. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У підготовче судове засіданні з`явилися прокурор, потерпілий, обвинувачений та його захисник.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив її затвердили, зазначив, що потерпілим ОСОБА_4 надана письмова згода на укладення угоди прокурором, в якій висловлена його добровільна позиція, угоду укладено з дотримання норм КПК України. Просив вирішити долю речових доказів, повернувши їх власнику.
Потерпілий підтвердив добровільність надання згоди прокурору на укладення угоди та зазначив, що завдана шкода йому відшкодована у повному обсязі, будь-яких претензій будь-яких претензій щодо відшкодування матеріальної чи моральної шкоди до обвинуваченого немає, цивільний позов ним не пред`явлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в обсязі підозри повідомленої йому 20.01.2021. Підтверджує всі обставини вчиненого злочину, погоджується на призначення узгодженого покарання згідно умов угоди про визнання винуватості між ним та прокурором від 27 січня 2021 року. Зазначив, що завдана шкода ним відшкодована у повному обсязі, потерпілий претензій до нього немає. Підтвердив добровільність позиції щодо укладення угоди та просив її затвердити.

Захисник підтримав угоду та просив її затвердити, підтвердивши добровільність позиції щодо її укладення та зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України. Окрім того, просив суд врахувати, що цивільний позов у справі не заявлений, а шкода обвинуваченим відшкодована у повному обсязі.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані прокурором докази, розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, прийшов до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Письмова згода прокурору на укладенням угоди надана потерпілим ОСОБА_4 у заяві від 27.01.2021.
Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів. Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, беззастережно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним злочину. При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, із можливістю застосування ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом з`ясовано, що прокурор, обвинувачений цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосуванням насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, пенсіонер, на утриманні дітей немає, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненні злочину. Обставин, які обтяжують покарання для обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначені статтею 76 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_8 від 07 січня 2021 року у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами: дві акумуляторні батареї «MAXIMUS 110 Ah 12v 1000A» із серійними №№ , 360031541, приєднано їх до матеріалів кримінального провадження та згідно розписки від 19.01.2021 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 .
Долю речових доказів слід визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 373-376, 394-395, 468, 469, 472-475, 532 КПК України, суд
у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка була укладена 27 січня 2021 року між начальником Решетилівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_6 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , а саме:

- дві акумуляторні батареї «MAXIMUS 110 Ah 12v 1000A» із серійними №№ , 360031541, повернути власнику ОСОБА_4 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1