У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001894 від 20.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001894 від 20.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ризики у зв`язку з якими відносно них обрано такий вид запобіжного заходу не змінилися, а менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не мають наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Просив суд обрати відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більш м"який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав позицію свого захисника. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, зазначивши, що буде з"являтися на всі виклики суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Підтримав позицію свого захисника. Просив врахувати його письмове клопотання про повне визнання вини та обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв"язку з поганим станом здоров"я, зазначивши, що буде з"являтися на всі виклики суду.

Заслухавши клопотання прокурора, пояснення обвинувачених та їх захисника, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 03.02.2021 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 02.04.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд виходить з наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При обранні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, відносно обвинувачених суд виходив з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. При цьому встановлено, що ОСОБА_6 ніде не працює та не навчається, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, вчинив злочин під час іспитового строку. Також щодо ОСОБА_7 судом встановлено, що останній ніде не працює та не навчається, не одружений, міцних соціальних зв`язків не має, раніше судимий за вчинення корисливих насильницьких злочинів. У зв"язку з чим суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Вищезазначені встановлені ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на даний час не відпали та не зменшилися.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п. 35 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 року "Летельє проти Франції).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

При ухваленні рішення суд також враховує інформацію щодо стану здоров"я обвинуваченого ОСОБА_7 .

Так, відповідно до довідки завідувача міської медичної частини №9 ОСОБА_7 за час перебування в ДУ Закарпатська УВП (№9) звертався за медичною допомогою та перебуває під наглядом лікаря терапевта та фтизіатра з діагнозом: ЗЗТБ кат. 5.1 (залишкові зміни після спонтанно вилікуваного туберкульозу верхньої частки правої легені у вигляді фіброзних тіней). Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2. КВР помірний. СН 5. Дискінезія жовчно-вивідних шляхів. Стан здоров"я відповідає перебігу захворювання.
При цьому суд констатує, що у зазначеній довідці відсутні дані про те, що стан здоров"я обвинуваченого ОСОБА_7 перешкоджає перебуванню останнього в умовах ДУ "Закарпатської УВП (№ 9)".
А тому на підставі вищенаведеного, враховуючи, що на даний час залишаються ризики того, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, а також можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, а також враховуючи, що судове провадження не завершено, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 315,331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 21 травня 2021 року включно.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - на період судового розгляду кримінального провадження, по 21 травня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ" Закарпатської УВП (№ 9)".

Суддя: ОСОБА_1