Справа № 947/354/21
Провадження № 1-кп/947/480/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 15.07.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання,

фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2019 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження строкової військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) № 126 від 07.06.2019 року військовослужбовця строкової служби ОСОБА_4 призначено на посаду курсанта, зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) № 34 від 25.03.2020 року військовослужбовця військової строкової служби солдата ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія взводу забезпечення військової чстини НОМЕР_2 .

Відтак, з 07.06.2019 року, тобто з дня зарахування ОСОБА_4 до списів особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 93 від 13.05.2020 року солдата строкової служби водія автомобільного відділення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 відряджено з військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 .

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними законодавством України, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин:

Проходячи військову службу на посаді водія автомобільного відділення військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової строкової служби та проходячи військову службу на посаді водія автомобільного взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту Збройних Сил України, 03.07.2020 року о 08:00 год. діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою назавжди ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду крім військового стану, самовільно залишив місце служби Дитячий заклад оздоровлення та відпочину Збройних Сил України який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 в який був відряджений з військової частини НОМЕР_2 яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та до теперішнього часу продовжує ухилятись від проходження військової служби, перебуваючи за місцем проживання у АДРЕСА_1 , проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України, тобто дезертирство, самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 06.06.2019 року він був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження строкової військової служби. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 його було відряджено з військової частини НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який дислокується за адресою: АДРЕСА_4 та поставлено на повне матеріальне забезпечення. Він був ознайомлений військовим керівництвом про свої обов`язки та порядок проходження служби. Однак, не бажаючи виконувати покладені на нього обов`язки 03.07.2020 року о 08:00 год. він переодягнувся та самовільно залишив місце служби, та поїхав за місцем свого проживання, не повідомивши керівництво військової частини або службу військового правопорядку про вказані обставини.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, за ознаками - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, з`явлення зі зізнанням, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби, його щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

По даному кримінальному провадженню витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати на залучення експерта - відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1