УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5411/21

Провадження № 1-кс/638/887/21

13.04.2021 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНКЛАВ І К» в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженні №00003709 від 22.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2021 року у провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АНКЛАВ І К» в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженні №00003709 від 22.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України. Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 04.03.2021 року на адресу Харківського районного управління №3 ОСОБА_3 було направлено скаргу в порядку статті 220 КПК України на бездіяльність слідчого по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 , скарга була отримана канцелярією 09.03.2021 року. Станом на момент подання скарги до суду жодної відповіді не отримано, а отже керівником органу досудового розслідування було вчинено бездіяльність, яка полягає у не розгляді по суті скарги (клопотання) потерпілого. Про очевидну бездіяльність керівника органу досудового розслідування стало відомо 02.04.2021 року, коли стало зрозуміло, що всі можливі строки на розгляд клопотання минули, а тому скарга подається в рамках встановлених строків, однак якщо суддя дійде висновку про пропуск строку, то просить суд такий строк поновити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скаргу необхідно повернути скаржнику.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНКЛАВ І К» в особі директора ОСОБА_2 09.03.2021 року звернувся до т.в.о. начальника Харківського районного управління поліції №3 ОСОБА_3 із скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №00003709 від 22.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно пункту 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Заявником оскаржується бездіяльність органу досудового розслідування, при цьому скарга директора «АНКЛАВ І К» ОСОБА_2 отримана органом досудового розслідування 09.03.2021 року, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп канцелярії Харківського районного управління поліції №3, до Дзержинського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою заявник звернувся лише 12.04.2021 року, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп суду, тобто після спливу 10 днів з моменту бездіяльності.

Водночас заявник ставить питання про поновлення строку звернення до суду, однак жодних причин такого пропуску не наводить. Суд наголошує, що поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку судом. Заявником не вказано та не підтверджено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску звернення до суду після закінчення строку, визначеного кримінальним процесуальним законодавством, а тому звернення до Дзержинського районного суду м. Харкова 12.04.2021 року, тобто після закінчення строків, визначених кримінально-процесуальним законодавством, необґрунтовано.

Згідно статті 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту, або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Правовий строк існує у багатьох своїх різновидах, характер яких залежить від мети встановлення строку, його функцій, порядку регулювання відносин, яких він стосується і на які він має вплив. Одним із різновидів строків у кримінальному провадженні є строки за визначенням, до них належать абсолютно визначені, відносно визначені, не визначені, альтернативні (загальні та виключні).

Встановлення в законі порядку обчислення, продовження і поновлення строків обумовлюється необхідністю досягнення завдань кримінального провадження та забезпечення законних інтересів і прав суб`єктів кримінального процесу. Приписи КПК про строки регламентують тривалість строків, порядок їх обчислення та наслідки закінчення строків. У кримінальному процесуальному законодавстві України строки встановлюються, продовжуються і поновлюються.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. При визначенні початку обчислення строку важливо точно знати момент, з якого починається його перебіг. Не викликає труднощів визначення його тоді, коли він прямо зазначений у законі. У тих випадках, коли початок перебігу строку не позначено, ним слід вважати момент учинення тієї процесуальної дії або настання події, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк.

Заявником не підтверджено належними та допустимими доказами, що таке звернення не могло відбутись раніше. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду із скаргою заявником не наведено та доказів в обґрунтування цього суду не надано. Твердження заявника про «необхідність підготовки скарги та особливості роботи Укрпошти» як причина обґрунтування пропуску строку є безпідставним та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2 статті 304 КПК України, скарга повертається якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що скаргу подано після закінчення встановлених законом строків, тобто після закінчення 10-денного строку, при цьому також слід зазначити, що скаржник не був позбавлений права оскаржити бездіяльність слідчого у встановлені законом строки, а тому скаргу необхідно повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 214, 303, 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АНКЛАВ І К» про поновлення пропущеного строку відмовити.

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНКЛАВ І К» в особі директора ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого по кримінальному провадженні №00003709 від 22.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України - повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим кодексом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: