Справа № 190/387/21
Провадження №1-в/190/56/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщення суду м.П`ятихатки справу за сумісним поданням ДУ П`ятихатської виправної колонії № 122 в Дніпропетровській області та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло сумісне подання ДУ П`ятихатської ВК № 122 Дніпропетровської області та спостережної комісії П`ятихатської РДА Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122», які просили задовольнити клопотання, прокурора, який заперечував щодо його задоволення, дослідивши подання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Як слідує із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

З характеристик та матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що останній раніше неодноразово судимий до позбавлення волі, при цьому належних висновків для себе кожного разу не робив і знову вчиняв злочини; в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , перебуває з 05.11.2018 року; під час утримання в установі виконання покарань (№4) м.Дніпро характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав; з 26.11.2018 року і по теперішній час відбуває покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія № 122»; за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи; працевлаштований на виробництві швейної дільниці, поставлені завдання виконує у повному обсязі, проявляє розумну ініціативу у роботі; за сумлінну поведінку та ставлення до праці двічі заохочувався; виховні заходи відвідує; соціальний зв`язок з рідними підтримує, цінує родинні стосунки.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 , має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, стягнень не має, ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає позитивних змін.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, в тому числі і той факт, що засуджений на даний час відбуває покарання за злочин, який він вчинив в період умовно-дострокового-звільнення його від подальшого відбування покарання, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. Твердження засудженого стосовно того, що він довів своє виправлення і готовий до правослухняної поведінки без відбування покарання, є голослівними. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені сумісного подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії П`ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1