Справа № 729/1010/20
1-кп/729/27/21 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 120 202 700 800 00 238 від 07.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152 КК України, ч.2 ст.186 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Бобровицького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , за ч.1 ст.152 КК України, ч.2 ст.186 КК України.

30.03.2021, 09.04.2021, 20.04.2021, 27.04.2021, 07.05.2021 обвинувачений надіслав на адресу суду клопотання про зміну обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги обгрунтував тим, що він має незадовільний стан здоров`я і не має змоги лікуватися в умовах СІЗО. Крім того вказав, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань розслідується кримінальне провадження №0000059 від 29.07.2020 за ч. 2 ст.365 КК України щодо його побиття працівниками Бобровицького відділення поліції Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, де він є потерпілим, тому вважає, що дане кримінальне провадження не може бути проведеним належно, оскільки його як потерпілого в справі утримують в умовах СІЗО. Обвинувачений у своїх клопотаннях вказує, що кримінальне провадження № 120 202 700 800 00 238 відносно нього сфабриковане, сфальсифіковане, підроблене, незаконне, зміненні обставини, час, дата. Він вважає, що його утримують під вартою незаконно, оскільки потерпіла звернулася із заявою про вчинення відносно неї злочину тільки за ст.152 КК України, а за ст.186 КК України не зверталася. У своєму клопотанні від 07.05.2021 року, просить суд взяти до уваги те, що в правопорушенні за ст. 186 ч.2 КК України щиро кається, відшкодував завдані збитки, нових злочинів наміру вчиняти не має, впливати на потерпілу та переховуватися від суду не буде, потребує лікування, не збирається ухилятися від відповідальності та покарання, обіцяє в подальшому дотримуватись закону та не порушувати його.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав свої клопотання з підстав, викладених у письмових клопотаннях.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію підзахисного та просив змінити ОСОБА_3 запобіжний захід.

Прокурор проти вимог клопотання заперечував, в його задоволенні просив відмовити та подав письмове клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Своє клопотання обгрунтував тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, зокрема за ст. 186 ч.2 КК України, те, що він характеризується, як особа схильна до вчинення кримінальних правопорушень, не має постійного заробітку, сталих соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілу та свідків, оскільки судом прийнято рішення про їх повторний виклик.

Розглянувши клопотання обвинуваченого та прокурора, вислухавши сторони кримінального провадження з приводу заявлених клопотань, вивчивши матеріали клопотань, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Як визначено у ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст. 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу повинно бути обґрунтовано, в тому числі, із долученням документів, які підтверджують доводи.

Подане клопотання обвинувачений обґрунтовує даними про свою особу, наявністю хвороб, які потребують лікування, але відповідно підтверджуючих документів, що він не може утримуватися в умовах ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор" суду не надає.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що підстав, передбачених законом, змінювати обвинуваченому запобіжний захід за станом здоров`я у суду не має, а також те, що він є потерпілим в іншому кримінальному провадженні не можуть бути безумовними підставами для зміни запобіжного заходу, так як не спростовують існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

За наведених підстав, суд вважає, що обвинуваченим не обгрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому, суд приходить до висновку про його задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як встановлено у судовому засіданні, строк тримання під вартою ОСОБА_3 , закінчується 17 травня 2021 року відповідно до ухвали Бобровицького районного суду від 18 березня 2021, а судовий розгляд неможливо завершити з об`єктивних причин, оскільки суд прийняв рішення щодо виклику у судове засідання повторно свідків, потерпілу та експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України - запобіжний захід - "тримання під вартою" є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Ризики, які містилися в попередніх клопотаннях прокурора, щодо дії запобіжного заходу обвинуваченому, у вигляді тримання під вартою, та обґрунтовують клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , поданого 07.05.2021 року, оцінені судом попередньо і під час розгляду клопотання прокурора у судовому засіданні, стороною захисту не спростовані.

Таким чином, вислухавши позиції обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки наміру переховуватися від суду та чинити тиск на потерпілу у обвинуваченого не має, суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , один з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд враховує, що обвинувачений обвинувачується у злочинах проти власності та проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що значно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, а також ризик переховуватись від суду, а перебуваючи на волі може незаконними засобами впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не змінились, він може переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, відомостей про те, що він за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО у справі відсутні, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з поважних причин, оскільки у справі задоволено клопотання обвинуваченого про повторний допит свідків та потерпілої, про виклик експерта, суд приходить до висновку, що підстав для зміни обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу не має, і вважає за доцільне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити, оскільки більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою буде недієвим та є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді "тримання під вартою", оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насилля відносно потерпілої.

Суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331,371,372 КПК України,-

у х в а л и в:
В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу тримання під вартою задовольнити .

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 липня 2021 року включно з утриманням його в державній установі "Чернігівській слідчий ізолятор".

Кримінальне провадження відкласти у зв`язку із викликом у судове засідання свідків, потерпілої, експерта на 26 травня 2021 року 11 год. 00 хв.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1