Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1730/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі надані докази, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну поведінку та не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в обґрунтування якого зазначив наступне.

В провадженні ВП №2 Житомирського РУП Г`УНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0000155 від 21.06.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.06.2021р. ОСОБА_8 прийшов до домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час перебування на території вказаного домоволодіння у останнього виникла суперечка з його дружиною ОСОБА_10 , яка вживала спиртні напої разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В ході суперечки ОСОБА_8 наніс декілька ударів дружині та силоміць повів її до їх місця проживання. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побачивши, що ОСОБА_8 силоміць забрав ОСОБА_10 , вирішили їх наздогнати та захистити її. Наздогнавши ОСОБА_8 , ОСОБА_11 вказав останньому, щоб той відпустив ОСОБА_10 , через що у них виникла суперечка. В цей час ОСОБА_8 із своєї кишені дістав розкладний ніж, яким умисно наніс ОСОБА_11 один удар в область живота, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді пошкодження не східної ободової кишки, заочеревної гематоми, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , утримуючи в руці ніж, наніс ним декілька ударів ОСОБА_11 в область лівого стегна, тим самим спричинив останньому колото- різані рани лівого стегна.

21.06.2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, шо ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання; незаконно впливати на свідків, які залучалися до проведення слідчих дій та може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття до слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризику, передбаченого п.4 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважав, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах його тримання під вартою, а тому застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_8 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Обґрунтованість підозри не оскаржується стороною захисту.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 є необхідним.

Разом з тим, під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що ризик переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання є непереконливий, оскільки підозрюваний не перебував у розшуку, одружений та має на утриманні малолітню дитину; а ризик незаконного впливу на свідків є неконкретизованим у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування опитані та виявлені докази винуватості підозрюваного, а також встановлені та опитані очевидці події, тому вплинути на них ОСОБА_8 не має змоги.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде достатнім.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в судовому засіданні місцевого суду не доведено, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив, що ОСОБА_8 свою вину визнає, умови домашнього арешту не порушує.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У відповідності до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з обраним слідчим суддею запобіжним заходом у виді домашнього арешту.

Доводи апелянта про тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не можуть слугувати безумовною підставою для обрання щодо останнього виняткового запобіжного заходу.
Таким чином, враховуючи п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, проживає з сім`єю та має на утриманні малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Вказання апелянта на існування ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, не є безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного виключного запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги, також не спростовують висновків слідчого судді щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 години по 06 годину наступного дня в межах строку досудового розслідування, та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: