Справа № 473/1038/21
Номер провадження 1-кп/473/172/2021
УХВАЛА
Іменем України

"18" травня 2021 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілий ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000261 за обвинуваченням
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.255-1 КК України,
ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.255-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На стадії підготовчого судового засідання прокурором підтримано подані ним до суду 17 травня 2021 року клопотання про обрання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. а саме переховування обвинувачених від суду; здійснювати незаконний вплив на потерпілого; вчинити інші кримінальні правопорушення.
В клопотаннях прокурор, посилаючись на положення ст.183 КПК України, просив не визначати обвинуваченим заставу альтернативну триманню під вартою.
Прокурор просив врахувати тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення, дані про особи обвинувачених, вказавши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. Вказав, що стосовно ОСОБА_4 триває розгляд іншого кримінального провадження в іншому суді.
Захисники обвинувачених просили змінити їх підзахисним запобіжний захід на домашній арешт.
Адвокатом ОСОБА_9 було подано до суду письмове клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на цілободовий домашній арешт за адресою місця реєстрації ОСОБА_4 , яким з 11 травня 2021 року є АДРЕСА_1 та згода на це власниці житла ОСОБА_14 .
Також адвокати обвинуваченого ОСОБА_4 вказали, що ризики, зазначені прокурором - нічим не підтверджені та є лише припущенням, про що вже було зазначено у попередній ухвалі суду, якою було констатовано наявність дише одного ризику а саме ризику переховування від суду. Звернули увагу на те, що ОСОБА_4 має співмешканку, постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на домашній арешт у визначений час доби за місцем проживання батьків ОСОБА_5 , яке є його постійним місцем проживання. Крім того, захисник вказав, що ОСОБА_5 є учасником АТО, позитивно характеризується.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав до суду письмове клопотання та просив змінити підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки той перебуває в шлюбі та має двох дітей, його дружина перебуває у декретній відпустці, а тому його сім`я потребує допомоги. Зазначив, що хоча ОСОБА_6 раніше і судимий, проте відбув покарання повністю, умови адміністративного нагляду не порушував.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та підтримали позиції, висловлені їх адвокатами.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просили зменшити суму застави до 150000 гривень, ОСОБА_6 вказав, що не має фінансової можливості внести заставу взагалі.
Вирішуючи клопотання учасників процесу, суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження (до яких згідно із п.9 ч.2 ст.131 КПК належать і запобіжні заходи).
При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу згідно ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У даному провадженні обґрунтованість підозри встановлена ухвалами слідчих суддів про обрання обвинуваченим запобіжних заходів. Ні на стадії слідства, ні на стадії підготовчого судового засідання стороною захисту не було подано скарг на повідомлення про підозру і доказів таких дій суду надано не було.
Щодо обґрунтованості обвинувачення чи правильності кваліфікації дій обвинувачених стороною обвинувачення у наданому до суду обвинувальному акті, - то суд може здійснити таку оцінку лише при постановленні вироку відповідно до вимог ст.ст.337, 368, 374 КПК України.
Щодо ризиків, то судом в попередній ухвалі суду про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, яка була залишена без змін судом апеляційної інстанції, - було встановлено наявність лише одного ризику, який передбачений п.1 ст.177 КПК України, тобто ризику переховуватися від суду з огляду на тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення.
Доказів про появу за час тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в СІЗО таких ризиків як можливий вплив на потерпілого та можливе вчинення інших злочинів прокурором надано не було. Так відсутні будь-які заяви чи скарги про такі дії з боку потерпілого та відсутні дані про порушення нових кримінальних проваджень стосовно обвинувачених.
Суд вважає, що на момент ухвалення рішення щодо запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зменшився саме ризик переховування обвинувачених від суду.
Так ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимаганні, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 та знищення його майна, за ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, за ч.1 ст.255-1 КК України, а саме в умисному поширенні в суспільстві злочинного впливу, за відсутності ознак зазначених у частині п`ятій статті 255 КК України,
ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимаганні, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 та знищення його майна, та за ч.2 ст.263 КК України, а саме у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.189 КК України, тобто у вимаганні, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з погрозами заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 та знищення його майна.
Злочини, відповідальність за які передбачено ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.255-1 КК України з огляду на положення ч.5 ст.12 КК України належать до тяжких злочинів, і лише злочин, відповідальність за який передбачено ч.2 ст.263 КК України, - згідно із ч.4 чт.12 КК України належить до нетяжких.
Крім того, підсудні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше судимі за злочини проти власності і мають не зняті та не погашені судимості.
ОСОБА_4 був засуджений 04.03.2016 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 та ч.4 ст.187, ст.70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений був 25.10.2018 року по відбуттю строку покарання.
ОСОБА_6 був засуджений 29.05.2015 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений був 14.03.2019 року по відбуттю строку покарання.
ОСОБА_5 теж був судимий 24.04.2017 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.286 КК України, - до покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Даних про виконання цього покарання матеріали справи не містять.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , крім наявності ризику переховування від суду, суд відповідно до ч.1 ст.178 КПК України враховує також:
тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;
наявність судимостей у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;
наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .
Щодо клопотань захисників про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, то на даному етапі судового розгляду ці клопотання не підлягають задоволенню, оскільки тяжкість пред`явленого обвинувачення, кількість епізодів, за якими обвинуваченим пред`явлено обвинувачення, дані про особи обвинувачених - не приводять суду до переконання, що більш м`які запобіжні заходи забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Щодо можливості застосування застави альтернативної триманню під вартою, суд враховує, що частина 4 ст.183 КПК України передбачає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу Україн.
Не визначати заставу при цьому вказано в КПК України як право, а не як обов`язок суду.
У цій справі тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення свідчить про те, що заставу слід визначити у більшому розмірі, ніж передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України для тяжких злочинів.
Так, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тому стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2270 грн. х 100 = 227000 грн.
Керуючись ст.ст.177, 178, 194, 314, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 липня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 липня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 липня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Визначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб кожному, що становить 227000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень.
В разі внесення застави обвинуваченими або іншими особами покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з місця проживання, окрім виклику до суду чи правоохоронних органів, утриматися від спілкування із потерпілим, свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.
Такі обов`язки можуть бути продовжені за клопотанням прокурора на два місяці.
Роз`яснити обвинуваченим, що з моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі, якщо обвинувачені порушать покладені на них при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава підлягає зверненню в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Ухвала суду в частині вирішення питання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1